# data[].attributes.headline
Крок 1. Запам'ятай основні поняття, які потрібно засвоїти протягом уроку.

# data[].attributes.subject
Крок 1. Запам'ятай основні поняття, які потрібно засвоїти протягом уроку.

# data[].attributes.body
ОСНОВНІ ПИТАННЯ ТЕМИ: Літературні угруповання 1920–1930-хроків;            «Розстріляне Відродження»; Літературна дискусія.

# data[].attributes.headline
Крок 2. Прочитай вислови відомих людей про історичні та літературні процеси в Україні. Згадай, що ти знаєш про цей час.

# data[].attributes.subject
Крок 2. Прочитай вислови відомих людей про історичні та літературні процеси в Україні. Згадай, що ти знаєш про цей час.

# data[].attributes.body
«Україна кипіла, як величезний казан на безперестанному шаленому вогні, і в цім казані виварювалися думки й почуття, наново перетворювалися світогляди, дивно змінювалися люди. Тим-то літературні явища цієї доби становлять надзвичайно строкату картину» (Олександр Білецький, український літературознавець).
«Росія самостійна держава? Самостійна! Так і Україна самостійна! Українське мистецтво має розвиватися самобутньо» (Микола Хвильовий).
«Повна колективізація сільського господарства, зростання великих державних сільськогосподарських підприємств і озброєння радгоспів та колгоспів передовою машинною технікою… Піднестися до розуміння цих завдань, що стоять перед пролетаріятом СРСР і пролетаріятом цілого світу, — бойове завдання Спілки пролетарсько-колгоспних письменників» (З рішення Пленуму Спілки пролетарсько-колгоспних письменників «Плуг»). «Коли Комуністична партія СРСР зрозуміла свою поразку, вона почала діяти забороненими методами: репресіями, замовчуванням, нищівною критикою, арештами, розстрілами… Трагічна доля покоління 20–30-х років демонструє усю силу українського духу, його творчий потенціал, необхідність свого шляху й незалежності від впливу інших культур». (Вікіпедія).

# data[].attributes.headline
Крок 5.  Прочитай.  Дай відповідь на питання. У чому полягала літературна дискусія 1925-1928 рр?

# data[].attributes.subject
Крок 5.  Прочитай.  Дай відповідь на питання. У чому полягала літературна дискусія 1925-1928 рр?

# data[].attributes.body
Літературна дискусія
1925-1928 рр.
Засновник літературної дискусії 1925-1928 рр. - М. Хвильовий.
30 квітня 1925 р. - виходить перший памфлет Миколи Хвильового "Про сатану в бочці", який розпочинає літературну дискусію.Микола Хвильовий упродовж літературної дискусії 1925-1928 рр. видав такі памфлети:"Про сатану в бочці""Камо грядеш?" ("Куди йдемо?")"Україна чи Малоросія?"" Думки проти течії""Апологети писаризму"
Микола Хвильовий у своїх памфлетах виступає проти: графоманствавульгаризації літературимасовізму літератури провінціалізму. У памфлетах звучить заклик Миколи Хвильового орієнтуватися на європейську літературу (не на історичну чи територіальну, а на "психологічну" і духовну).  Письменник проголошував "азіатський ренесанс", тобто відродження країн Сходу, які позбавлялися колоніальної залежності, і поєднання їх з традицією класичного італійського ренесансу. Микола Хвильовий вважав, що Україна грає центральну роль у світовому мистецькому просторі, адже перебуває на межі Європи та Азії. Тут його погляди засновані на вченні Шпенглера, яке викладено в книзі "Занепад (присмерк) Європи".Весною 1926 р. виходить памфлет "Апологети писаризму", в якому М. Хвильовий протестує проти "диригентської палички Москви", яка, як він вважає, паралізує національне життя. Лунає заклик до втечі від "російської культури, від її стилів": “Для мистецтва – тільки Європа!”, “Геть від Москви!”

# data[].attributes.headline
Крок 6.  Вивчи поняття. Запиши визначення. 

# data[].attributes.subject
Крок 6.  Вивчи поняття. Запиши визначення. 

# data[].attributes.body
Розстрі́ляне відро́дження (також Червоний ренесанс) — духовно-культурне та літературно-мистецьке покоління 20-х і 30-х рр. XX ст. в Українській СРР, яке дало високохудожні твори у галузі літератури, філософії, живопису, музики, театру, кіно та яке було знищене сталінським режимом.
Модернізм - загальна назва літературних напрямів та шкіл XX ст., яким притаманні формотворчість, експериментаторство, тяжіння до умовних засобів, антиреалістична спрямованість.
Напрями модерністської літератури:
імпресіонізм, неоромантизм, символізм, імажинізм, футуризм, акмеїзм, експресіонізм, сюрреалізм, "театр абсурду", дадаїзм, "новий роман" тощо.

Одним з найперших виявів модернізму, точніше його провісником в Україні був декаданс.

# data[].attributes.headline
Крок 4. Переглянь відео. Поясни суть поняття "розстріляне відродження". Назви його представників.

# data[].attributes.subject
Крок 4. Переглянь відео. Поясни суть поняття "розстріляне відродження". Назви його представників.

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Підготовка до ЗНО

# data[].attributes.attachment_link.title
Розстріляне відродження. Українська література 11 клас

# data[].attributes.headline
Крок 3. Прочитай. Склади тези до статті.

# data[].attributes.subject
Крок 3. Прочитай. Склади тези до статті.

# data[].attributes.body
Українська література 20-30-х років ХХ ст.
Літературна дійсність в Україні
20-х рр. видається приголомшливо багатою. Порівняно з нею бліднуть будь-які інші періоди розвитку нашого письменства. Творча палітра вражає унікальним гроном яскравих талантів: В. Еллан,
П. Тичина, В. Сосюра,
М. Хвильовий, В. Підмогильний,
Б. Анто-ненко-Давидович,
М. Івченко, М. Куліш, М. Зеров,
М. Рильський, Є. Плужник,
Г. Косинка, М. Семенко,
Ю. Яновський, Тодось Осмачка,
М. Бажан та ін, Привертає увагу дивовижне нуртування розмаїтих стильових течій, що ніби водночас вибухнули в художньому часопросторі,—авангардизм із своїми відгалуженнями (футуризм і конструктивізм), революційний романтизм, неоромантизм, неореалізм, необароко, «неокласика», імпресіонізм, експресіонізм тощо. Злива різних видань, калейдоскоп літературних угруповань («Плуг», «Гарт», «Аспанфут», ВАПЛІТЕ, МАРС, ВУСПП та ін.), потоки маніфестів і декларацій, пристрасні полеміки про сутнісні проблеми творчості,—справді, нелегко було молодому митцеві зорієнтуватися в такій стихії. Здавалося, перед ним відкрилися широкі перспективи художнього самоствердження. Це давало підстави вважати 20-ті рр. «ренесансними». Йдеться про свіжі, оновлювальні процеси, що мали свій конкретно-історичний зміст, відмінний від змісту класичного Відродження, зорієнтованого на універсальні критерії, поціновуваного як одна з органічних ланок поступу європейського мистецтва.
Творче покоління
20-х рр.— неоднорідне, позначене різними орієнтаціями на художнє та позахудожнє життя, що не могло не призвести до внутрішнього розмежування, характеризувало своєрідність літературних угруповань. Адже АСПИС (Асоціація письменників), що склала 1924 р. основу для формування «Ланки» (з 1925 р. МАРС—Майстерня революційного слова) та «неокласиків», а також ВАПЛІТЕ (Вільна академія пролетарської літератури,  1925—1928) ставили собі мету —писати   справжню  літературу,   що   відповідала  б  високим естетичним критеріям. В інших організаціях, що різнилися тільки назвами («Плуг», або Спілка селянських письменників, 1921—1925; «Гарт», або Спілка пролетарських письменників. 1922—1925; ВУСПП - Всеукраїнська спілка пролетарських письменників, 1927—1932; «Молодняк»— Спілка комсомольських письменників, 1927—1932), панував неприпустимий для творчості партійно-адміністративний стиль. Їхні зусилля спрямовувалися на культивування безперспективного «пролетарського реалізму», перейнятого не художнім, а чужим для мистецтва класовим духом. Решта течій проголошувалася «буржуазними», «попутницькими». Проти них велася нещадна боротьба. Хоча саме і «попутники», а не опікувані компартією «пролетарські письменники», збагатили нашу літературу творами нев'янучої цінності.

Втручання компартії у творчий процес
Ще не маючи достатніх сил для приборкування письменства, на перетворення його, як вимагав
В. Ленін, у слухняний «гвинтик і коліщатко загальнопролетарської справи», компартія загравала з творчою молоддю, а надто з юнацтвом від плуга і верстата. Практикувалася спекуляція на інтересах народних мас, пробуджених революцією, але в жодному більшовицькому документі не мовилося про відновлення віками приспаних естетичних потреб трудящої людини, про її залучення до секретів достеменного мистецтва, про її посутнє одухотворення. Натомість творча діяльність безсоромно вульгаризувалася, зводилася до примітивного рівня «цехової» системи, до «лікбезу» (ліквідація безграмотності), коли здібних юнаків та дівчат навчали азів віршування, імітації прози чи драматургії, сподіваючись, що вони оформлятьхудожніми засобами певні комуністичні гасла. Талант не брався до уваги. Недарма М. Хвильовий назвав таку, дискредитовану більшовиками, просвіту «червоною», вбачаючи в ній загрозу для мистецтва. Адже для С. Пилипенка, голови «Плугу», вже не існувало відмінності між робсількором і письменником. Недарма очолювана ним спілка ототожнювалася з «масовизмом», бо сюди приймали кожного, хто вправлявся у написанні заміток до стіннівки. Такі тенденції, а також засилля адміністративних чинників привели «Гарт» до краху.

Щоб якось порятувати «пролетарських письменників», компартія ініціювала оформлення ВУСПП та «Молодняка», стимулювала утвердження марксистсько-ленінської критики, котра прославилася не тільки своєю «голобелькою», призначеною для талановитих незалежних авторів, а й профанацією мистецтва слова. Так, наприкінці-20-х рр. було оголошено „призов ударників” у літературу – просто з будівельного майданчика. При заводах і фабриках організовувалися гуртки, де молодих «класово свідомих» робітників навчали писати вірші чи прозу, негайно тиражовану в періодиці. Відбувалася груба підміна понять, коли справжні цінності відступали під тиском бутафорної імітації, яка влаштовувала більшовицьке керівництво ідеологічними «якостями», незважаючи на її художню безпорадність.

Кожен компартійний документ не підлягав найменшому сумніву, навіть якщо записані в ньому вимоги були абсурдними, не відповідали сутності мистецтва. Так, наприклад, у резолюції ЦК РКП(б) від 1925 р. мовилося: «Як не припиняється у нас класова боротьба взагалі так само вона не припиняється і на літературному фронті». Письменник, "пристаючи на цю життєво визначальну для більшовиків вимогу, втрачав свою сутнісну основу, оскільки художня література завжди переймалася високими, одухотвореними поривами людської душі, благородними переживаннями, обстоювала гуманістичні цінності, навіть якщо їй доводилося осмислювати потворні прояви буття. Де панують агресивні інстинкти, як-от класові, там вона самознищується.

Літературна ситуація. Українські письменники 20-х рр. розрізняли дві дійсності — національне, близьке їм відродження та невідповідну його змістові більшовицьку версію життя, задля якої вимагалося заперечувати минувшину, виповнюватися класовою ненавистю. Світ розчахнувся, як писав М. Рильський, «на "так" і "ні" —на біле і червоне», зумовивши болісне роздвоєння людської душі. Неприхована правда промовляла у творах «Я (Романтика)» М. Хвильового, «Смерть» Б. Антоненка-Давидовича, «Третя революція» В. Підмогильного, у збірках «Дні» Є. Плужника, «На пожарищі» Д. Фальківського, приголомшувала сучасників масштабами трагедії громадянської війни, спровокованої більшовиками. Література лишилася вірною гуманістичним принципам. Вона зберігала віру в незнищенні духовні цінності, хоч і сама зазнала впливу руйнівних чинників.

# data[].attributes.headline
Домашнє завдання

# data[].attributes.subject
Домашнє завдання

# data[].attributes.body
Вивчи конспект. Опрацюй статтю підручника (стор. 4-8). (Українська література (рівень стандарту) : підручник для 11 класу закладів загальної середньої освіти/ О.М.Авраменко.  К. : Грамота, 2019.)

Заповни таблицю.

# data[].attributes.attachment_link.title
Модерністські  угрупування