# data[].attributes.attachment_link.description
Lontoon kulttuuria: ABBA Voyage, musikaalit ja immersiivinen taide.

# data[].attributes.body
Yhdestoista koonti suomalaisten matkatarinoista Lontoon BETT-opetusteknologiamessuille.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Tämä on yhdestoista vuosi, kun kerään yhteen keskeisiä linkkivinkkejä ja suomalaisten matkaraportteja. Päivittelen niitä alle pitkin alkuvuotta, mutta voit hyvin käydä etukäteen tutustumassa myös satojen osallistujien aiempien vuosien kokemuksiin alla olevista linkeistä.

BETT-messuihin kuuluu laaja näyttelyalue, monenlaisia esityksiä ja palkittavien sovellusten esittelyitä. Isoimmilla ständeillä pyörii tauotta tietoiskuja. Tapahtumaan kuuluu myös runsaasti oheistapahtumia, kuten työpajoja, kouluvierailuita ja kutsuvierasseminaareja. Ks. esim. Microsoftin ohjelma (PDF) Uutta ovat TableTalks -vertaiskeskustelut eri teemoista ja Tech User Labs -työpajat, mutta ilmoittautuminen molempien on jo päättynyt. Uutta on myös tiistain Education Leadership Programme -seminaari. Muutakin tarjontaa on valtavasti, joten enemmän saa irti, jos suunnittelee etukäteen, mihin haluaa osallistua. Viime vuonna tekoäly oli niin uutta, että isompiinkin luentosaleihin mahtui vain, jos oli ajoissa jonottamassa ovelle. Tekoäly kiinnostanee edelleen, ainakin itse lähden oppimaan ennen kaikkea sitä.

Moni suomalainen ja Suomessa toimiva yritys järjestää BETT-viikolla omia tapahtumia Lontoossa. Näistä pysyt parhaiten ajan tasalla liittymällä Suomalaiset BETT-messuilla Facebook-ryhmään ja tietysti myös kyseisten yritysten asiakasviestinnän avulla. Tässä muutama esimerkki, osaan ilmoittautuminen on jo päättynyt, osaan mahtuu vielä.

Verkkosivuja, somea ja linkkivinkkejä

BETT-messut Lontoossa -verkkosivu

Suomalaiset BETT-messuilla -Facebook-ryhmä: käytännön vinkkejä, kutsuja tapahtumiin, seuraa, kimppakyytejä, opitun jakamista jne.

Ohjelmassa on esityksiä aamuvarhaisesta alkaen, mutta näyttelyalue avautuu päivittäin klo 10 (ks. aukioloajat).

Hashtageja: #BettUK2024 ja myös#BETT2024ja suomenkielisille viesteille #finnbett, mutta sitä enää harva käyttää. Käytössä myös mm. #BettUK.

Bett Global: Twitter, Facebook, LinkedIn, Instagram ja YouTube.

Tapahtuman mobiilisovellus (Bett Show: Android & iOS).

Paikkana on aiempien vuosien tapaan ExCel, minne pääsee kätevästi metrolla, esim. Custom House for ExCel -asemalle (ks. kulkuohjeet) tai vielä lähemmäs messualueen itäpäätyyn DLR-juna-asemalle Prince Regent. Huomaa, että uusin metrolinja Elizabeth Line puuttuu vanhammista kartoista. Etukäteen kannattaa ladata offline-reittiopas tai -kartta.

Excelissä on hyvä nettiyhteys nimellä "_ExCeL free Wi-Fi". Kirjautumisvaihtoehdot ovat "our standard log in" tai LinkedIn, Facebook tai Twitter." Lisätietoja messualueen palveluista löydät Excelin sivulta.

Muistathan, että Lontoo ei ole EU-alueella, joten mobiilidata on varsin arvokasta.

Monessa paikassa kelpaa vain korttimaksu.

Musikaalilippuihin suosittelen teattereiden omaa TKTS-lippumyymälää Leicester Squarella tai netissä. Se myy edullisesti lippuja saman päivän näytöksiin.

Edellisten vuosien matkaraportit; 2012 ja 2014 sekä 2015 ja 2016 ja 2017 ja 2018 ja 2019 ja 2020 ja 2022 ja 2023.

Suomalaisten matkakertomukset, bloggaukset, videot ym.

Poimin tähän Suomalaiset BETT-messuilla -ryhmään jaettujen matkakertomusten linkit ja etsin lisää somesta. Voit myös jakaa linkkisi suoraan minulle. Kiitos, jos linkität tämän koonnin omaan matkaraporttiisi!

# data[].attributes.body
Olen osallistunut vuodesta 2004 alkaen jokaiseen ITK-konferenssiin Aulangolla. Blogistani löydät yli 30 blogikirjoitusta, joissa joko jaan omien esitysteni materiaalit tai joissa jaan konferenssissa oppimaani.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Matleena Laakso

Olen digipedagoginen asiantuntija ja kouluttaja Tampereelta. Koulutan freelancerina ympäri Suomea ja paljon myös verkossa. Lisäksi työskentelen sivutoimisesti TAMKissa. Kuka olen -sivulla tarkempi esittäytyminen, yhteystiedot ja somekanavat.
In English.

# data[].attributes.attachment_link.description
Blogin teemoja ovat digipedagogiikka, verkko-opetus, verkon sovellukset oppimisen tukena, tekoäly opetuksessa ja sosiaalinen media.

# data[].attributes.location_name
Kew Gardens, Richmond, Yhdistynyt kuningaskunta

# data[].attributes.headline
Kew Gardens, Richmond, Yhdistynyt kuningaskunta

# data[].attributes.subject
Kew Gardens, Richmond, Yhdistynyt kuningaskunta

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Olen käynyt monta kertaa Lontoossa BETT-opetusteknologiamessuilla tammikuussa. Nyt tapahtuma järjestettiin riemukseni maaliskuun viimeisellä viikolla, joten sain mahdollisuuden tutustua myös puutarhoihin. Sää vaihteli noin 9-16 asteen välillä ja oli pääosin pilvinen, monena päivänä satoi, mutta auringon pilkistäessä oli jo varsin lämmintä. Sään vuoksi vaihdoin kahden päivän ohjelman päittäin, vaikka se tarkoitti lyhyempää aikaa puutarhalle, vain viittä tuntia. Toisesta päivästä kerroin aiemmassa kirjoituksessa Lontoon parlamentin kautta puutarhamuseoon.

Kew Gardens Lontoon länsireunalla lähellä Heathrown lentokenttää on yli sadan hehtaarin kasvitieteellinen puutarha ja UNESCOn maailmanperintökohde, mistä löytyy yli 50 000 elävää kasvia. Se on perustettu jo 1761 ja jo vuosisadan lopulla sieltä lähdettiin hakemaan kasveja eri puolille maailmaa. Kew'n kasvikokoelmaa lienee maailman laajin. Siellä työskentelee muun muassa noin 120 puutarhuria ja 240 tukijaa sekä useita opettajia, jotka ottavat vastaan koululaisryhmiä ja vetävät niille opetussuunnitelman mukaisia sisältöjä.

Puutarhassa on päivittäin maksuttomia opastettuja kierroksia ja sellaiselle kannatti osallistua osana vierailua. Varhain keväällä ulkona kukkivat narsissit ja jonkin verran kaupungille on istutettu mm. esikkoja. Kirsikkapuut ja mangoldiat kukkivat upeasti, samoin monet pensaat. Puissa ei vielä ole lehtiä, mutta nurmikko on vihreää, pellot oraalla ja ikivihreät puksipuut ja monet perennat tuovat jo vihreyttä.

Kew Garden oli jo kokonsa puolesta nähtävyys eikä viisi tuntia riittänyt kuin osaan puutarhasta. Tänne olisi hienoa päästä uudelleen kesäkuussa. Ehdin nähdä mm. japanilaisen puutarhan ja sen vieressä olevat pagodin, kiivetä 18 metrin korkeudessa olevalle polulle ja kiertää kaikki kasvihuoneet.

Kew on tärkeä osa Millennium Seed Bank -siemenpankkia, mistä löytyy jo 27 % maailman lajeista. Se on perustettu paitsi lajikatoa vastaan, myös palvelemaan mm. tutkimusta, ruokateollisuutta ja hajuvesiteollisuutta.

Lontoon yleisin puu on puistoplataani, joka kasvaa 35 metriseksi ja elää useita satoja vuosia. Se sopii suurkaupunkeihin, sillä se kestää hyvin saasteita (lue lisää ja katso kuvat englanniksi tai suomeksi).

Toiseksi vierailtavaksi puistoksi opas suositteli Chelsea Physic Gardenia hieman lähempänä keskustaa, myöskin kaupungin länsipuolella.

Kaksi nähtävyyttä nostaisin puutarhasta yli muiden: upeasti kukkivat mangoldiat ja bonsai-puut.

Tutustu kartasta myös muihin tietyistä kohteista kertoviin blogipostauksiin. Vihreällä merkityt löytyvät tästä blogista. Tältä Lontoon matkalta kertoo

# data[].attributes.location_name
Science Museum, Exhibition Road, Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Pohjoismaisia tapaamisia messujen yhteydessä on järjestetty aiemminkin, mutta yhtä perinnettä niille ei ole. Nyt pohjoismaiset Atean edustajat järjestivät seminaarin yhdessä The Science Museumissa ja saattavat hyvinkin tehdä siitä perinteen. Osallistujia oli 260, joista sata suomalaisia.

Tapahtuman hashtagina oli #AteaLondon. Minä ja moni muukin jakoi viestejä mm. Twitteriin, mutta kokosin allekin muutaman ajatuksen päivästä. Myös alle upotettu Atea EDUn video ensimmäisestä messupäivästä (2:37 min) kurkistaa päivän tunnelmiin.

Seminaaripäivän aloitti Lontoon sivistysjohtaja Anne Bamford, joka tuntee hyvin myös pohjoismaisen koulutuksen ja yhteiskunnan. Niissä lapsuutta arvostetaan ja jo lapset saavat olla aktiivisia kansalaisia. Pohjoismaissa ymmärrämme lapsuuden ja leikin olevan tärkeää itsessään. Britanniassa pidetään niin tärkeänä opettaa lapsille kouluvalmiuksia, että leikille ei jää tarpeeksi aikaa. Ymmärrys leikin merkityksestä lapsen kehityksessä puuttuu ja liian usein painotetaan tulevaisuuden taitoja näkemättä tämän hetken arvoa ja samalla sitä, miten vapaa leikkikin opettaa tärkeitä taitoja.

Bamford totesi, että vasta kun Lontoon köyhin ja huono-osaisinkin lapsi voi käyttää teknologiaa kuten muutkin, hän on onnistunut työssään. Hän nauratti yleisöä kertomalla, että esittelee usein erilaiset projektit pilotteina. Jos ne toimivat, kaikki unohtavat, että niiden tuli olla vain pilotteja. Jos ne eivät suju, voi aina vedota siihen, että tämähän oli pilotti. Viimeisenä hän kehotti katsomaan tulevaan: "Do not talk about best practises, talk about NEXT practises."

Opetuksen asiantuntija Abdul Chohan nosti esiin mm. World Economic Forumin määrittelemät tärkeimmät taidot vuodelle 2025. Löydät ne lueteltuna tämän artikkelin kuvasta: These are the top 10 job skills of tomorrow - and how long it takes to learn them (2020). Taidot liittyvät ongelmanratkaisuun, itsesäätelytaitoihin, yhteistyötaitoihin ja teknologien käyttöön

Islantilainen opetuksen asiantuntija Ingvi Hrannar Ómarsson tiivisti kaksi edellistä puheenvuoroa hienoihin piirroskuviin. Omassa puheenvuorossaan hän nosti esiin viisi opetuksen väärinkäsitystä: Leikkiminen ei ole oppimista, Oppiminen tapahtuu istuen ja lapsesta asti muodollisessa koulutuksessa. Kilpailu toimii yhteistyötä paremmin. Mitataan sitä mitä on helppoa mitata sen sijaan, mitä on tärkeä mitata. Oppiminen tapahtuu lähinnä lukemalla.

Standardisoidut testit eivät kerro mitään esimerkiksi luovuudesta, yhteistyötaidoista, uteliaisuudesta, mielikuvituksesta ja motivaatiosta. Siksi Islannissa pyritään niistä kokonaan eroon ja panostetaan koulujen monipuoliseen tukemiseen eri tavoin, mm. tarjoamalla hyvät oppimateriaalit ja tukemalla hyvinvointia. Yhtenä vaihtoehtona on opettajille vapaaehtoinen ns. "assessment toolbox", jota ei saa käyttää oppijoiden tai koulujen väliseen julkiseen vertailuun.

Moni päivän puhuja korosti leikin merkitystä ja arvioinnin muuttamisen tärkeyttä. Myös Pisaa ollaan muuttamassa, sillä se ei mittaa oikeita asioita, esimerkiksi edellä mainittuja vuoden 2025 tärkeimpiä taitoja. Pohjoismaille yhteistä on myös ymmärrys luovuuden ja kädentaitojen merkityksestä. Niitä tarvitaan monissa oppiaineissa ja ammateissa ja harjoitetaan muun muassa STEAM-teemoja opittaessa.

Ómarsson painotti, että älykkyys ja luovuus eivät ole vaihtoehtoja vaan kulkevat käsi kädessä. Kun verrataan keskivertotutkijaa Nobel-tutkijaan, jälkimmäinen on kaksi kertaa todennäköisemmin myös harrastelijamuusikko, seitsemän kertaa todennäköisemmin visuaalisen alan taiteilija, 12 kertaa todennäköisemmin kirjoittaa esimerkiksi novelleja ja on 22 kertaa todennäköisemmin harrastajanäyttelijä, tanssija tai esiintyjä (lähteenä Root-Bernstein 2008).

# data[].attributes.attachment_link.description
Pohjoismaisia tapaamisia messujen yhteydessä on järjestetty aiemminkin, mutta yhtä perinnettä niille ei ole. Nyt pohjoismaiset Atean edustajat järjestivät seminaarin yhdessä The Science Museumissa ja saattavat hyvinkin tehdä siitä perinteen. Osallistujia oli 260, joista sata suomalaisia. Tapahtuman hashtagina oli #AteaLondon. Minä ja moni muukin jakoi viestejä mm. Twitteriin, mutta kokosin allekin muutaman ajatuksen päivästä.

# data[].attributes.location_name
Garden Museum, Garden Museum, Lambeth Palace Road, Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta

# data[].attributes.headline
Parlamenttitalo ja Garden Museum, Lontoo

# data[].attributes.subject
Parlamenttitalo ja Garden Museum, Lontoo

# data[].attributes.attachment_link.description
Puutarhaharrastajan blogi, missä kerrotaan etenkin perennoista. Mukanan runsaasti valokuvia.

# data[].attributes.location_name
Dali Museum, Dali Boulevard, St. Petersburg, Florida, Yhdysvallat

# data[].attributes.headline
Dali Museum, Dali Boulevard, St. Petersburg, Florida, Yhdysvallat

# data[].attributes.subject
Dali Museum, Dali Boulevard, St. Petersburg, Florida, Yhdysvallat

# data[].attributes.location_name
Duke Of Terceira Garden, Rua Direita, Angra do Heroísmo, Portugali

# data[].attributes.headline
Duke Of Terceira Garden, Rua Direita, Angra do Heroísmo, Portugali

# data[].attributes.subject
Duke Of Terceira Garden, Rua Direita, Angra do Heroísmo, Portugali

# data[].attributes.body
Kaksi 360-videota:

Puutarhakävelyllä Azoreilla, osa 1. (tekstitetty)

Puutarhakävelyllä Azoreilla, osa 2.

# data[].attributes.body
Erasmus+: Uutta oppia videokuvaamiseen / Learning videography

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Kun kuulin mahdollisuudesta hakea Erasmus+-kurssille, tutkin School Education Gatewayn sivulla olevia tuhansia täydennyskoulutuskursseja eri puolilla Eurooppaa. Alkuun etsin digipeda-teemoja, mutta kaikki tuntuivat lähtevän ihan perusteista. Välillä mietin jotain ihan muuta teemaa tai kieliopintoja, mutta sitten päädyin valitsemaan ajankohdan ja sijainnin siivittämänä Video Making For Teachers -kurssin.

Kurssin suurin anti oli kansainvälisyydessä ja tutustumisessa muihin eurooppalaisiin opettajiin ja kulttuureihin sekä Azorien saaristoon. Näistä kerroin edellisissä blogikirjoituksissa. Video-opeista minulle tärkeintä olivat erilaiset tavat kuvata - ja niiden harjoittelu kauniissa ympäristössä: puistoissa, kaupungilla ja vaelluksilla. Opettelin panerointia eli kameran kääntämistä vaakasuoraan, mikä näyttää paljon paremmalta kuin zoomaus, etenkin kännykällä tai pokkarilla kuvatessa. Tilttaus puolestaan tarkoittaa kameran kääntämistä pystysuoraan eli videokuvaamisen voi aloittaa läheltä kukkasista, mistä katse nostetaan takana oleviin pensaisiin ja lopuksi vielä ylemmäs taustalla oleviin tulivuoriin.

Videon kuvaaminen tuntuu helpolta, kun tapahtuu jotain. Edellä mainittujen tekniikoiden avulla saa vaihtelevuutta myös staattisemman kohteen kuten luonnon kuvaamiseen. Otin mukaani myös gimbaalin eli vakaimen, mikä estää kameran tärinää. Huomaan kyllä monista videoklipeistäni milloin olen käyttänyt sitä ja milloin kuvannut ilman. Kiva kikka oppia oli myös drone-tyylillä kuvaaminen. Siinä aloitetaan lähikuvasta ja sitten jatketaan hitaasti taaksepäin kävellen ja samalla kameraa ylös nostaen niin korkealle kuin kädet tai jalusta riittävät. Linkkasin alle muutamia englanninkielisiä ohjevideoita. Mainituilta YouTube-kanavilta löytyy paljon lisää.

Videokurssin kouluttajana oli visual artist César Martiniano. Hän näytti meille mm. ohjevideon erilaisista kuvakulmista. On ollut hauska huomata, miten opit kulkevat mukana, välillä kuvaajan, välillä katsojan roolissa. Olin viime viikolla Stingin konsertissa. Superstaraa kuvattiin aivan eri tavoin kuin hänen lämppärinä soittanutta poikaansa. Kuvakulmat ja erilaiset konsertissa käytetyt tehosteet kertoivat vahvasti tarinaa arvostuksesta.

Kurssiin valmistautuminen

Saimme etukäteen lukemistoa, mutta ne olivat kymmenisen vuotta vanhoja, joten käännyin YouTuben puoleen ja etsin vinkkejä etenkin kuvaamisen tekniikoihin. Tein muistiinpanoja, joihin palasin monta kertaa reissussa, sillä käytin paljon aikaa videokuvaamisen harjoitteluun. On aivan eri asia katsoa video ja oivaltaa joku tekniikka, kun osata tehdä se sujuvasti käytännössä. Ja vielä muistaa se kuvaustilanteessa. Erinomaisia ohjevideoita löysin juuri miljoonannen YouTube-seuraajan saaneen Steve Wrightin Learn Online Video -YouTube-kanavalta. Tässä pari nostoa:

Viiden päivän (25 h) kurssin ohjelma

Ryhmämme oli tosi mukava 12 hengen porukka Espanjasta, Saksasta, Unkarista, Liettuasta, Virosta ja minä ainoana Suomesta. Suurin osa ohjelmasta ja vapaa-aika oli yhteistä toisen eri teemaan keskittyvän ryhmän kanssa. Césarilla oli kiva tapa työskennellä kanssamme, mutta koulutusta oli vain kahtena päivänä, joten kovin pitkälle ei ehditty. Lähdimme perusteista ja osa teki ensimmäisiä videoitaan.

1. Ensimmäisenä iltana oli tervetuloinfo paikallisella koululla sekä yhteinen illallinen kahdelle eri kurssille, yhteensä 27 osallistujalle.

2. Toisen päivän ohjelma siirrettiin keskiviikon aamupäivälle, jotta halukkaat pääsivät valasretkelle. Sen verran meitä peloteltiin todennäköisestä merisairaudesta, että jätin retken välistä, kuten suurin osa ryhmästämme. Vietin ainakin kaksi tuntia harjoitellen videokuvaamisen tekniikoita ja gimbaalin käyttöä kaupungin suunnattoman kauniissa puutarhassa. Illaksi löysin seuraa muista kurssilaisista.

3. Kolmantena aamuna alkoi videokoulutus. César kertoi perusteita digitaalisesta tarinankerronnasta ja videokuvaamisesta sekä näytti omia videoita. Näin hän havainnollisti esimerkiksi, miten hyvä tehokeino on, kun musiikki tukee sitä, mitä kuvassa näkyy ja niissä on samanlainen tempo. Teimme pareittain kolmen otoksen esittelyvideot toinen toisistamme. Videot editoitiin InShot-mobiilisovelluksella (Android, iOS). Parini oli espanjalainen Héctor Esteßan Pina. Minä tein videon Héctorista ja hän minusta: Introducing Matleena. Iltapäivällä oli Terceiran saariretki ja vierailimme tulivuoren sisällä. Siitä alle upotettuna neljä 360-kuvaa.

4. Neljäntenä päivänä oli jälkimmäinen osa video-koulutuksesta. Syvensimme osaamista ja meille näytettiin muutama ohjevideo StudioBinderin YouTube-kanavalta. Yksi niistä taisi olla erilaisia kuvakulmia esittelevä Ultimate Guide to Camera Angles: Every Camera Shot Explained (13:31 min) ja olikohan toinen Directing Camera Movement - Filmmaking Techniques for Directors (6:35 min tai pidempi 29:08 min versio). Nyt tehtäväksi annettiin opetella joku origamityö ja tehdä siitä pareittain ohjevideo. Parinani oli espanjalainen Noemí Argüello ja teimme videon kirppukoneen opetuskäytöstä: Chatter box in Education. Moni pari irroitteli paljon enemmän ja teki hauskoja kokeiluita huumorilla - kuvakulmia ja kameran liikettä vähän liioitellen :)

5. Viimeisenä päivänä jokainen esitteli omaa kotimaataan ja kulttuuriaan, osa myös työtään. Lopuksi oli nyyttärit, minkä jälkeen tarjolla oli vielä kierros koulussa. Suuri osa meistä kokoontui yhteiselle jäähyväisillalliselle.

Ajatuksia reissukokemusten tallentamisesta

Hankalinta on, jos kuvaa vähän kaikkea, kuten kuvia ja videoita ja molempia myös 360-versioina, ja vielä useilla eri laitteilla. Nyt luonnollisesti valitsin tallentamiseen videot kurssin teeman mukaisesti. Käytin ensisijassa kameraa, mutta otin mukaan myös gimbaalin, joka toimii kännykällä. No, tunnustettakoon, että jokunen kuva ja video tuli otettua 360-kamerallakin. En osannut sitä jättää kotiin, kun laite on pieni ja toisaalta Azorien luonto niin hieno.

Muutamia valokuviakin kännykällä otin, mutta kun reissun aikana Google-tilini täyttyi gimbaalilla kuvatuista videoista, sen varmuuskopiointitila täyttyi. Kun reissun jälkeen tiputin kännykän wc-pyttyyn, sinne meni suurin osa valokuvista ja äänitiedostot, joilla oli linnun laulua, valtameren aaltoja ja muutama reflektoiva puheenvuoro. Onneksi kurssin fasilitaattori otti paljon kuvia ja jakoi niitä meidänkin käyttöön.

Reissussa tuli kuvattua valtava määrä videoita. Olen editoinut vasta kolme videota, mikä vastaa kahta päivää yhdeksästä, sillä matkapäivissä ei paljoa kerrottavaa ole. Osa videoistani jäänee editoimatta, osaan ehkä löytyy aikaa joululomalla tai ensi kesän sadepäivinä. Toisaalta kyse oli myös kuvaamisen tekniikoiden opettelusta, ei vain koetun tallentamisesta tai tarpeesta jakaa kaikki.

Millä muilla tavoin hyödynnän Erasmus+ oppeja?

Tykkään perehtyä matkakohteisiin ja kirjata ylös tarinoita itselle ja välillä muillekin. Olisin varmaan jossain vaiheessa elämää viihtynyt hyvin jokusen vuoden matkaoppaana. Tykkään myös kirjoittaa ja editoida videoita, mistä kertoo sekin, että jo nämä kolme bloggausta reissusta ovat vieneet enemmän aikaa kuin itse kurssille osallistuminen :) Mutta kun on ihan oma blogi, sinnehän saa tarinoida niin pitkästi kuin jaksaa. Tämä on samalla tällaista päiväkirjamaista kirjoittamista, myös itseäni varten.

Hyödynnän Portugalista oppimaani ja kuvaamaani tehdessäni erilaisia demoja verkkotyökaluista. Esimerkkinä elokuulta lisätyn todellisuuden sisällöt (ks. Halo AR -bloggaus) ja syyskuulta H5P-bloggaus (ks. esim. palapeliesimerkit).

Käytän kuvaamaani videomateriaalia ja 360-sisältöjä demomateriaaleina tulevissa opettajien täydennyskoulutuksissa liittyen mm. videoiden tekemiseen, 360-sisältöihin, ThingLinkiin ja H5P-työkaluihin.

Opettelin YouTubella videon automaattisen tekstittämisen englanninkielisestä puheesta ja sitten tekstittämisen kääntämisen toisellekin kielelle.

Sanoin usein opettajille, että heille tekee hyvää olla välillä oppijan roolissa. Nyt sain itse kokea poikkeuksellisen selkeät ryhmän kehitysvaiheet sekä erilaiset tunteet turhautumisesta innostukseen. Omaa roolia tuli pohdittua ja välillä piti vähän hillitä itseä, että pysyi osallistujan roolissa :)

Nautin kovasti siitä, että sain puhua pari viikkoa englantia, ja ihan pikkuisen saksaa. Luentojen pitäminen ja verkkokouluttaminen englanniksi aina vähän stressaa, mutta livenä sen puhuminen on kivaa - ja ulkomailla vielä kivampaa. Hyvä on sitäkin taitoa pitää yllä!

School Education Gateway offers thousands of possibilities for Erasmus+ courses. I ended up choosing the Video Making For Teachers course based on the time and location and my interests. The greatest contribution of the course for me was getting to know other European teachers and cultures, as well as Azores Islands. You can read more about them from my previous blog posts linked above.

The most important thing for me to learn on videos were the different ways of shooting videos - and practicing it in beautiful surroundings. I learned how to pan, i.e. how to turn the camera horizontally, which looks much better than zooming, especially when shooting with a mobile phone. Tilting, on the other hand, means turning the camera vertically, i.e. video shooting can be started up close from the flowers, from where the gaze is raised to the bushes behind and finally even higher to the volcanoes in the background.

Shooting a video is quite easy when something is happening. With the help of the above techniques, you can also get variety to your story when filming a more static object, such as nature. I also had a gimbal, a stabilizer, which prevents camera shake. I can tell from many of my video clips when I've used it and when not. Another nice trick was to learn how to shoot in a drone style. You can do it by starting with a close-up and then continuing while slowly walking backwards and at the same time gradually lifting the camera up. I linked a few instructional videos below. There are many more to be found on the mentioned YouTube channels.

The video course was taught by visual artist César Martiniano. Among other things, he showed us an instructional video from different angles. It has been fun to see how the lessons are learned, sometimes in the role of the photographer, sometimes in the role of the viewer. I was at Sting's concert last week . Superstar was portrayed in a completely different way than his son, who played as a warm-up player. The angles and various effects used in the concert strongly told the story of appreciation.

Pre-assignments

We got some readings beforehand, but they were about ten years old, so I turned to YouTube for tips, especially on filming techniques. I took notes, to which I returned many times during the trip, as I spent a lot of time practicing videography. It's one thing to watch a video and realize a technique. And it is another thing to manage to do it smoothly and remember to do in real shooting situation. Steve Wrigh has excellent how-to videos in his Learn Online Video -YouTube-channe l:

Five-day (25 h) course program

We were a very nice group of 12 teachers from Spain, Germany, Hungary, Lithuania, Estonia and me as the only one from Finland. Most of the program and free time were shared with another group focused on a different theme. César had a nice way of working with us, but there were only two days of training, so we didn't get very far. We started with the basics and created two videos during the week.

1. On the first evening there was a welcome info at the local school and a dinner for the both courses, for a total of 27 participants.

2. The second day's program was moved to Wednesday because of a whale watching tour. Most of our group did not participate because of the talks on seasickness. I spent at least two hours practicing the techniques of videography and using a gimbal in the beautiful garden. In the evening some of us had a dinner together.

3. On the third morning, video training began. César told us the basics of digital storytelling and videography. He also showed some of his own videos, for example, how the music can support the message of the video. We made three-shot introductory videos of each other in pairs. The videos were edited using the InShot-mobile app (Android, iOS). My partner was the Spanish Héctor Esteßan Pina. I made a video about Héctor and he about me: Introducing Matleena. In the afternoon we had a Terceira island tour and we visited inside the volcano as I show in four 360 images above.

4. On the fourth day there was the latter part of the video training. We deepened our expertise and were shown few instructional videos from StudioBinderin YouTube-channer. I think one of them was Ultimate Guide to Camera Angles: Every Camera Shot Explained (13:31 min) and the other Directing Camera Movement - Filmmaking Techniques for Directors (6:35 min or longer 29:08 min version). Now the task was to learn some origami work and make an instructional video in pairs. My partner was Noemí Argüello from Spain and we made a video:Chatter box in Education. Many pairs created fun experiments with humor - exaggerating the angles and camera movement :) We laughed a lot while watching them!

5. On the last day, everyone presented their own country and culture, some of us also our work. At the end the local school was introduced to us. Most of us also gathered for a farewell dinner to a lovely seafood restaurant.

Thoughts on recording experiences white travelling

I like to record my travel experiences. When I was younger, I wrote diaries. Nowadays, I usually decide in advance how to record my trip and use it also professionally to learn something new.

The trickiest situation is if you do not plan in advance but shoot a little bit of everything, such as pictures and videos and both in 360 versions, and yet on several different devices. Now I chose videos, because of the theme of the course. I used a camera in the first place, but I also brought a gimbal that works on a mobile phone. Well, let's face it, a few pictures and videos were taken with the 360 camera as well.

I also took a few photos with my mobile phone, but when my Google account filled up during the trip, its backup space filled up. When I dropped my phone on the toilet at home, most of the photos and all the audio files with bird singing, ocean waves and a few reflective speeches were lost. Fortunately, the facilitator of the course took a lot of pictures and shared them for our use as well.

I shot a huge number of videos. I've only edited three videos, which is the equivalent of two days out of eleven. Some of the videos will probably never be edited, for some of them I might find time during the Christmas holiday or on the rainy summer day. On the other hand, it was also about learning the techniques of filming, not just recording to be shared.

# data[].attributes.attachment_link.title
Erasmus+: Uutta oppia videokuvaamiseen / Learning videography

# data[].attributes.attachment_link.description
Kun kuulin mahdollisuudesta hakea Erasmus+-kurssille, tutkin School Education Gatewayn sivulla olevia tuhansia täydennyskoulutuskursseja eri puolilla Eurooppaa. Alkuun etsin digipeda-teemoja, mutta kaikki tuntuivat lähtevän ihan perusteista. Välillä mietin jotain ihan muuta teemaa tai kieliopintoja, mutta sitten päädyin valitsemaan ajankohdan ja sijainnin siivittämänä Video Making For Teachers -kurssin.

# data[].attributes.body
Blogpost in Finnish and English: Erasmus+: kurssi Azoreilla / Course in the Azores Islands.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Pääsin heinäkuussa ensi kertaa Erasmus+-kurssille osallistujana. Kohteeksi valitsin Portugaliin kuuluvat Azorien saaret, sillä ne olivat pitkään kiinnostaneet hienon luonnon vuoksi. Teemaksi valitsin Video Making For Teachers, josta kerron myöhemmässä bloggauksessa. Vaikka videoiden tekemistä usein koulutan, siihen kuuluu myös osa-alueita, joista halusin oppia lisää.

Kurssimme fasilitaattori Graça Coelho ( Instagram) jakoi auliisti tietoa Azoreista ja paikallisista tavoista ja kehotti meitä esiintymään kaupungissa opettajina, ei turisteina. Erasmus+:n keskiössä on EU-alueen sisäinen kulttuurinen vaihto ja Graça kehotti ryhmäämme harrastamaan sitä myös paikallisten suuntaan, sillä Azorit ei vielä ole kovin monikulttuurinen.

Graça totesi heti alkuun, että Erasmus+-kurssien sisältö koostuu alla olevasta kolmesta teemasta. Kurssin teeman mukainen ohjelma oli kokonaisuudesta vain noin kolmannes, mikä tuli meistä monille yllätyksenä.

1. Eurooppalaisuus, verkostoituminen, tutustuminen toinen toisiimme ja toistemme kulttuureihin.

2. Tutustuminen kurssikohteeseen eli Azoreihin ja Terceiran saareen.

3. Kurssin teema. Paikalla oli yhtä aikaa myös toinen kurssi, jonka kanssa pääosa ohjelma oli yhteistä.

Lissabonissa ja kahdella Azorien saarella

Olen käynyt Portugalissa kerran aiemmin, kesällä 2019 Madeiralla. Nyt pysähdyin menomatkalla kahdeksi päiväksi Lissaboniin. Siellä oli +36 lämmintä, joten pari päivää riitti hyvin. Jaksoin helteessä käydä katsomassa ehkä kolmanneksen niistä kohteista, mitä olin suunnitellut. Kävelin pitkin keskustan kukkuloita ja nautin kauniista kaupungista ja siitä, että lähes kolmen vuoden koronatauon jälkeen pääsin ulkomaille. Vain Kööpenhaminassa olin koronan jälkeen käynyt, kuukautta aiemmin.

Lissabonissa näin mm. 1800-luvulla rakennetun valtavan akvedukti-vesijohtorakennelman, joka ylitti syvän laakson. Kävin kasvitieteellisessä puutarhassa, mutta se ei ollut mitenkään erityinen. Sen sijaan Estufa Fria eli kylmä kasvihuone oli elämys! Yleensähän kasvihuoneessa pyritään lämpimään ilmanalaan, mutta tämä oli rakennettu laakson pohjalle ja katto oli tehty puurimoista, jotta sade ja tuuli pääsee sisään ja katto varjostaa tilaa. Alue oli todella suuri ja siellä oli miellyttävää kuljeskella hellepäivänä. Ehkäpä siitäkin saan jossain vaiheessa koostettua videon.

Lissabonin jälkeen lensin Azorien keskimmäiseen saariryhmään. Kerroin jo edellisessä bloggauksessa videoiden kera kahdesta päivästäni Faialin saarella. Se on yksi niistä paikoista, joiden voi sanoa olevan Euroopan läntisin kolkka. Faial on kauimmainen Azorien euraasian mannerlaatalla olevista saarista. Faialin jälkeen olin viikon Terceiran saarella ja ehdin kurssin jälkeen käydä vaeltamassa saaren keskiosissa.

Azorien saaret ovat nousseet merestä vulkaanisen toiminnan seurauksena, joten siellä on runsaasti endeemisiä lajeja, joista osa on yhteisiä Makaronesian saaristolle. Azoreilla on tulivuoria, kuumia lähteitä ja useita päivittäisiä maanjäristyksiä, joita asukkaat seuraavat mobiilisovelluksesta. Tosin yksi paikallinen kertoi, että järistykset ovat niin pieniä, ettei hän ikinä ole niitä huomannut. On hyvä, että paine purkautuu hitaasti, sillä silloin järistykset ovat vaarattomia.

Lämpötila oli noin 24-28 C ja yöllä vain vähän vähemmän. Vasta loppuviikosta opin, että illaksi ei tarvitse ottaa mukaan pitkähihaista. Sää ei silti tuntunut liian kuumalta, sillä Azoreilla tuulee aina ja lähes koko ajan oli puolipilvistä. Ilmastoinnin tarvetta ei ollut ja nukuin parvekkeen ovi auki lintujen siritystä kuunnellen. Olin pyytänyt huonetta puutarhan puolelta ja kun sen sain, tuntui, että hotelli ei voisi olla Azoris Angra Garden ia ihanampi. Sanotaan, että Azoreilla kaikki neljä vuodenaikaa koetaan joka päivä. Ostin itselleni kauniin sadetakin, mutta ainoa kerta kun satoi, oli aamuöinen taksimatka lentokentälle kotimatkan alkaessa.

Opin ja koin paljon vulkaanisuudesta ja kävin syvällä kahden eri tulivuoren onkalon sisällä. Uimassakin kävin, kun paikallinen pursiseura kutsui meidän perinteiselle täydenkuun uinnille. Vesi oli varsin viileää ja pelkäsin Portugalin sotalaivoja, jotka ovat tuskallisen polttavia polyyppieläimiä. Ne voivat ulottaa lonkeronsa jopa 30 metrin päähän. Täydenkuun uinnilla paikalliset tarkkailivat valtamerta niiden varalta. Turistitoimistosta kysyessäni osasivat kertoa, ettei niitä viime viikkoina ole rannoilla näkynyt, joten uiminen on turvallista. Meriretkellä näimme niitä, joten delfiinien kanssa uinti muuttui pelkäksi veneretkeksi.

Erasmus-kurssi järjestettiin Angra do Heroísmossa. Se on todella kaunis pikkukaupunki, joka kärsi pahoin maanjäristyksestä uudenvuodenpäivänä 1980, mutta kunnostettiin ja osin rakennettiin uudelleen UNESCOn avulla ja on nyt yksi sen maailmanperintökohteista. Siitäkin jossain vaiheessa jaan videon ja/tai 360-sisältöjä.

Azorien pääelinkeinot ovat karjatalous, maitotalous, kalastus ja turismi. En ollut ainoa, joka oli suunnitellut syövänsä koko reissun ajan vain merenantimia. Ja ne olivat erinomaisia! Monenlaisia kaloja, mustekaloja, katkarapuja ja suosittuja maljakotiloita. Välillä keittiöstä tuotiin sitä, mitä ruokalistalta tilasi. Välillä tarjoilija varmisti tilausta vastaanottaessaan, että haluanko todella tilaamaani kalaa, joka on pakastettua, ja jatkoi sitten esitellen, toisinaan keittiössä, mitä tänään olisi tuoreena tarjolla. Illallinen maksoi yleensä 12-20 € ja viinipullo 10 €.

Ruokailuista mainittakoon vielä helluntai. Tuolloin fasilitaattorimme Graça sai kutsun syömään kaupunginosansa järjestämiin juhliin. Perheen sijaan hän kutsui mukaan meitä erasmuslaisia. Näin pääsimme näkemään paikallista juhlakulttuuria ja syömään perinteistä alcatraa eli hitaasti kypsytettyä lihapataa.

Mikä Erasmus+ ja miten pääsin mukaan?

OPH:n verkkosivujen mukaan EU:n "Erasmus+ -ohjelma tarjoaa nuorille, opiskelijoille ja aikuisille mahdollisuuksia kansainvälistymiseen ja rahoitusta kouluttautumiseen, opiskeluun tai harjoitteluun ulkomailla. Lisäksi ohjelma tarjoaa oppilaitoksille ja organisaatioille mahdollisuuden tehdä yhteistyötä kansainvälisten kumppaniensa kanssa."

Erasmus+:n kautta tuetaan siis monenlaista eurooppalaista kanssakäymistä. Rahoitusta voivat saada mm. opiskelijat, opettajat ja vaikka S2-oppijoille kirjapiiriä pitävät kirjastolaiset. Snellman-kesäyliopisto tarjosi osalle pitkäaikaisia tuntiopettajiaan hakumahdollisuutta viikon täydennyskoulutuskursseille. Minä hain ja sain rahoituksen, joka tuli Suomen kesäyliopistot ry:n kautta. Lämmin kiitos mahdollisuudesta! Freelancerina ja sitä ennen pätkätyöläisenä töitä tehneenä olen aiemmin jäänyt monenlaisten vaihto-ohjelmien ja muiden etujen väliinputoajaksi.

Reissussa kuulin, että Erasmus+-kursseille voisi osallistua myös itse kulut maksaen, mikä on hyvä vaihtoehto vaikka meille täydennyskouluttajille ja erilaisille epätyypillisissä työsuhteissa työskenteleville. Näin voi saada kurssisisällön lisäksi mukavan porukan ja sopivasti ohjelmaa (25 h/viikko) vaikka lomareissun yhteyteen.

Suomessa opettaja saa viikon kurssille könttäsumman 1600 €. Matkustustavan ja hotellin tason voi valita itse. Jos on säästäväinen tai ei matkusta Azoreille asti, summasta riittää päivärahaankin. Jos kuluttaa enemmän, ylimenevä osa jää itse maksettavaksi. Kun minun tavoin valitsee melkein kaukaisimman mahdollisen EU-kohteen ja lisää siihen viikon loman, jää kuluista luonnollisesti itsellekin maksettavaa. Omalta osaltani voisin laskea vaikka niin, että rahoitus riitti Erasmukseen liittyviin matkustuskuluihin, kurssimaksuun ja päivärahaan, mutta majoituskulut jäivät itselle. Kurssipäiviä oli viisi, matkapäiviä kaksi ja sitten jäi vielä kuusi lomapäivää. Kaikissa EU-maissa kursseihin ei ole sallittua liittää lomapäiviä. Onneksi se onnistuu meille!

Lennot 770 €: Helsinki-Lissabon-Faial-Terceira-Helsinki.

Muut matkustuskulut yht. 190 € eli lentokenttäkuljetukset ja paikallisliikenne, Azoreilla on usein turvauduttava taksiin, sillä julkinen liikenne on heikkoa tai sitä ei ole.

Majoitus yht. 950 € (12 yötä 1 hh).

Kurssimaksu 400 €.

Käyttöraha 900 € (sis. ostoksia kotiin noin 200 €).

YHTEENSÄ 3210 €, josta Erasmus+-rahoitusta 1600 €.

Mitä kerroin Suomesta?

Kulttuuri-ilta siirtyi lopulta ensimmäisestä illasta viidennen päivän aamupäivään. Tuolloin kukin meistä esitteli kotimaataan ja kulttuuriaan ja osa myös koulumaailmaa. Lisäksi olimme vieneet monenlaista syötävää mukanamme. Tässä omat materiaalini ja pari linkkiä.

I have been to Portugal once before, in the summer of 2019 in Madeira. Now I had a two-day stopover in Lisbon. It was +36 C so a couple of days was quite enough. I walked along the hills of the beautiful city centre and enjoyed being abroad after almost a three-year covid time.

I saw a huge old aqueduct structure, which crossed over a deep valley. I also visited Estufa Fria, the cold greenhouse and it was an amazing experience! Usually, greenhouses are built to get warmer climate. In this case it was for cooler climate. It was built at the bottom of the valley and the roof was made of wooden battens so that rain and wind could enter and the plants had semi-shady space. The area was huge and it was pleasant to stroll around on a hot day. Maybe I'll have time to create a video of that at some point.

After Lisbon, I flew to the Azores islands. In my previous blog post, I told about my two days on Faial island with three videos. It's one of those places, you could say it's the westernmost corner of Europe. Faial is the most distant of the Azores islands on the Eurasian continental plate. After that, I stayed for a week on the island of Terceira. After the course I had time to go hiking in the central parts of the island.

All the Azores islands are of volcanic origin. They have emerged from the sea floor, so there are plenty of endemic species, some of which are common to the Macaronesia archipelago. In the Azores, there are volcanoes, hot springs and daily earthquakes. The residents follow the earthquakes from the mobile apps. However, as one local said, the earthquakes are mainly so small that he has never noticed them. It is good that the pressure is discharged slowly, because only then the quakes are harmless.

The temperature was around 24-28 C, and during the night only a little less. It was not too hot since it is always a bit windy and most of the time it was partly cloudy. It wasn't until the end of the week that I learned that you don't have to bring a long sleeve shirt for the evening as you do in Finland. It is said that in the Azores all four seasons are experienced every day. I bought myself a beautiful raincoat, but the only time it rained was a morning I had a taxi ride to the airport on the way home. There was no need for air conditioning, and I slept with the balcony door open, listening to the chirping of the birds. I had a lovely room with view to the garden as I had asked for, so I felt Azoris Angra Garden was one of most pleasant hotels I have ever been.

I learned a lot about volcanicity and descended deep inside two volcanos. The local yacht club invited us to a traditional full moon swim. The water was quite cool and I was afraid of the portuguese man-of-war, which are painfully burning animals. They can extend their tentacles up to 30 meters away. On full moon swimming, locals watched the ocean for them. When I asked the tourist office, they told me that there have not been any at the beaches in recent weeks, so it is safe to swim. On a sea trip, we saw them, so swimming with dolphins turned into a mere boat trip but it was lovely as well.

The Erasmus course took place in Angra do Heroísmo. It is a really beautiful little town! It was badly affected by the earthquake 1980. Then it was restored and partly rebuilt with the help of UNESCO and is now one of its World Heritage Sites. At some point, I'll share more videos and/or 360 content from Angra and Terceira island.

The main economic activities of the Azores are agriculture (mainly dairy products and beef), fishing and tourism. I wasn't the only one who had planned to eat only seafood throughout the journey. And it was so delicious! A few times I ordered something from the menu but the waiter was not eager to offer that. Instead he asked if I really want to have that since it was frozen. Then he took me to the kitchen to show the fresh seafood they had that day. Dinner generally costs about 12-20 € and a bottle of wine 10 €.

Our facilitator Graça got an invitation for her family for the Pentecost dinner organized by the town district. Instead of her family she invited us to join. This allowed us to experience the rich local festive culture and eat traditional alcatra, a slow-cooked meat stew.

My presentation of Finland at the cultural evening

During the cultural evening (or actually morning) we all introduced where we came from and shared something of our culture. We had also brought samples of food and drink with us.

Was it worth participating?

Absolutely! I have several times taught Erasmus+ groups in Finland, so it was very rewarding to be on the other side and experience it as a participant. In the past I have travelled a lot alone but now I did not want to do it. The reason was the lack of human contacts during covid. My spouse was two weeks on RynkeBy cycling tour in July. So I was very grateful to get this opportunity last summer!

I learned something about making videos, but I'll tell more in another blogpost later. For that reason alone, it would have been pointless to travel more than 4000 kilometres. The most important things for me were the two other themes mentioned earlier by our facilitator Graça: getting to know other participants and their cultures and also the Azores.

I was happy to get to know wonderful people from all over Europe and to face the friendliness of the Azoreans and enjoy their beautiful islands. Thanks to this experience and new acquaintances! I am now following a few things from the news with a slightly new perspective, related to European politics and climate change, for example. Based on the presentations at the culture evening, I would love to take a hiking trip to northern Spain sometime, but not during the hottest summertime.

# data[].attributes.attachment_link.title
Erasmus+: kurssi Azoreilla / Course in the Azores Islands

# data[].attributes.attachment_link.description
Pääsin heinäkuussa ensi kertaa Erasmus+-kurssille osallistujana. Kohteeksi valitsin Portugaliin kuuluvat Azorien saaret, sillä ne olivat pitkään kiinnostaneet hienon luonnon vuoksi. Teemaksi valitsin Video Making For Teachers, josta kerron myöhemmässä bloggauksessa. Vaikka videoiden tekemistä usein koulutan, siihen kuuluu myös osa-alueita, joista halusin oppia lisää.

# data[].attributes.body
Azoreilla Faialin saarella / Two days in Faial island in Azores

# data[].attributes.location_name
Botanical Garden, Gothersgade, København KCopenhagen, Tanska

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Kävin viime viikolla Kööpenhaminassa ja muun tekemisen ohella ehdin nähdä pari puutarhaa. Keskustassa Rosenborgin linnan vieressä on muotopuutarha ja puistoaluetta. Sen vieressä on kasvitieteellinen puutarha. Sen perenna-alue oli tylsä sorakenttä suorine kukkapenkkeineen, mutta alppikukkien alue oli todella kaunis ja sieltä ovat alla olevat kuvatkin. Iso osa puutarhasta ja kaikki kasvihuoneet jäi tutustuttavaksi jollain seuraavalla reissulla.

Puutarhoja kiertäessä kannattaa googlettaa maan tai kaupungin kauneimmat puutarhat. Niin ainakin itse reissatessa teen. Tässä esimerkkinä Tripadvisorin koonti Tanskan osalta: Gardens in Denmark. Kööpenhaminassa voi ostaa Parkmuseerne-museolipun, millä pääsee kuuteen puutarhakohteeseen.

# data[].attributes.attachment_link.description
Kävin viime viikolla Kööpenhaminassa ja muun tekemisen ohella ehdin nähdä pari puutarhaa. Keskustassa Rosenborgin linnan vieressä on muotopuutarha ja puistoaluetta. Sen vieressä on kasvitieteellinen puutarha. Sen perenna-alue oli tylsä sorakenttä suorine kukkapenkkeineen, mutta alppikukkien alue oli todella kaunis ja sieltä ovat alla olevat kuvatkin. Iso osa puutarhasta ja kaikki kasvihuoneet jäi tutustuttavaksi jollain seuraavalla reissulla.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Kiertelin avointen puutarhojen päivässä 5.7. pihoja Pappilassa ja siirtolapuutarhoja Niihamassa (ks. toinen bloggaus). Suosikkini oli Aamulehdessäkin kuvattu Liisan ja Antin puuhamaa, rintamamiestalon puutarha, missä oli valtavia perennapenkkejä ja myös iso hyötytarha. Alla sieltä kuvia.

# data[].attributes.attachment_link.title
Avoimet puutarhat - Liisan ja Antin puuhamaa

# data[].attributes.attachment_link.description
Kiertelin avointen puutarhojen päivässä 5.7. pihoja Pappilassa ja siirtolapuutarhoja Niihamassa (ks. toinen bloggaus). Suosikkini oli Aamulehdessäkin kuvattu Liisan ja Antin puuhamaa, rintamamiestalon puutarha, missä oli valtavia perennapenkkejä ja myös iso hyötytarha. Alla sieltä kuvia.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Kävin avointen puutarhojen päivässä 5.7. kahdessa pihassa Pappilassa (ks. edellinen bloggaus). Niihaman siirtolapuutarhoilla kiersin kaikki avoimet puutarhat ja muita kurkin aitojen yli.

Kahdesti olen omankin pihani avannut, mutta nyt useana vuonna olen nauttinut muiden pihoilla kulkemisesta ja katselusta.

Teemapäivä oli minulle kesän ykköstapahtuma - olin niin onnellinen, kun sain vain katsella ja kuljeskella ja vaihtaa jonkun ajatuksen muiden kanssa. Koronakaan ei teemapäivää haitannut, vaikka jonkin verran varmuustoimia tehtiinkin.

# data[].attributes.attachment_link.title
Avoimet puutarhat - Niihaman sirtolapuutarhat

# data[].attributes.attachment_link.description
Kävin avointen puutarhojen päivässä 5.7. kahdessa pihassa Pappilassa (ks. edellinen bloggaus). Niihaman siirtolapuutarhoilla kiersin kaikki avoimet puutarhat ja muita kurkin aitojen yli. Kahdesti olen omankin pihani avannut, mutta nyt useana vuonna olen nauttinut muiden pihoilla kulkemisesta ja katselusta. Teemapäivä oli minulle kesän ykköstapahtuma - olin niin onnellinen, kun sain vain katsella ja kuljeskella ja vaihtaa jonkun ajatuksen muiden kanssa.

# data[].attributes.body
Bloggauksesta löydät linkit aiempiinkin kirjoituksiin Mustialassa järjestetyistä mobiilikesäkouluista

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Viime viikolla järjestettiin jo kymmenes Mobiilikesäkoulu ja palattiin tapahtuman juurille Tammelan Mustialaan. Paikan juuret ovat vielä kauempana, sillä Mustialassa on järjestetty maatalousalan koulutusta jo 1840-luvulla. Nykysiin kampuksella opiskelee HAMKin ja Hämeen ammatti-instituutin opiskelijoita.

Mustialan opettajat tutustuttivat halukkaita tämän päivän maatalouden oppimisympäristöihin. Pääsin tutustumaan neljä vuotta sitten rakennetun navetan ja sen lypsyrobotin toimintaan ja muuhunkin teknologiaan. Ja silittelemään söpöjä vasikoita :)

Pääsin myös ensi kertaa ajamaan traktoria sekä istumaan ohjaajan paikalle peräti 1,5 cm tarkkuudella automaattiohjauksella kulkevaan traktoriin. Siinä määrittelin vain suunnan - eteenpäin tai taaksepäin - ja varmistin, että automaattiohjaus pysyy päällä.

Mielenkiintoinen oli myös luomua ja liikuntaa -iltakävely, missä kuulimme mm. kimalaisten esiintymistiheyden seurannasta ja perinteisen kaskirukiin viljelystä.

Kisakallion toimintapisteessä tutustuin Health Skills Online -hyvinvointivalmennukseen Irina Keinäsen opastamana. Sovellusta on käytetty toisen asteen opiskelijoilla. Sen sijaan, että opettaja kertoisi luokassa toisen asteen opiskelijoille terveellisistä elintavoista, luodaan tämän maksullisen sovelluksen avulla ryhmä, jolla on oma mentori antamassa ohjeita ja palautetta mm. liikunnasta, ruokavaliosta ja nukkumisesta. Toimipisteen kuvauksen mukaan "mobiilisovellus sopii hyvinvointivalmentajaksi erityisen hyvin siksi, että parhaat tulokset saadaan aikaa tekemällä pieniä asioista päivittäin".

Metropolia amkiin hiljattain siirtynyt ja mobiilioppimisen verkoston puheenjohtajana jatkava Pauliina Venho piti toimintapistettä podcastien tekemisestä mobiilisovelluksilla. Podcastit eli äänitiedostot ovat kokeneet viime aikoina uuden tulemisen. Hyviä sovelluksia niiden tekemiseen mobiililaitteilla ovat esim. Spreaker ja Anchor ja pc-kokeilla SoundCloud.

Mobiilikesäkoulu on lämminhenkinen tapahtuma, missä on tavanomaisia koulutustilanteita helpompi olla keskittynyt yhteiseen oppimiseen, sillä oppilaat ja opiskelijat - ja osa opettajistakin - on jo kesälomalla. Tänä vuonna sääkin suosi ja helleraja ylittyi, joten osa oppimisesta tapahtui ulkona.

Tapahtuman hengestä kertoo sekin, että useampi meistä toimintapisteiden vetäjistä tuli paikalle talkoohengessä. Suurin osa toimintapisteistä toteutettiin kerran molempina päivinä, joten niiden vetäjätkin ehtivät osallistua eri toimintapisteisiin. Suosittelen tätä vuosittaista tapahtumaa lämpimästi!

Aiemmat bloggaukseni mobiilikesäkouluista

# data[].attributes.attachment_link.description
Viime viikolla järjestettiin jo kymmenes Mobiilikesäkoulu ja palattiin tapahtuman juurille Tammelan Mustialaan. Paikan juuret ovat vielä kauempana, sillä Mustialassa on järjestetty maatalousalan koulutusta jo 1840-luvulla. Nykysiin kampuksella opiskelee HAMKin ja Hämeen ammatti-instituutin opiskelijoita. Mustialan opettajat tutustuttivat halukkaita tämän päivän maatalouden oppimisympäristöihin. Pääsin tutustumaan neljä vuotta sitten rakennetun navetan ja sen lypsyrobotin toimintaan ja muuhunkin teknologiaan.

# data[].attributes.body
Koulutuspäivä ja jääveistospuisto

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Kahoot sopii monen muun vastaavan työkalun tavoin sekä arvioinnin avuksi että osallistamaan oppijoita. Kahootiin on tullut useita muutoksia viimeisen puolen vuoden aikana (ks. elokuinen bloggau s). Uusin muutos on, että kyselyn voi nyt jakaa tehtäväksi eriaikaisesti suoraan selaimella, kun siihen aiemmin tarvittiin mobiilisovellus.

Eriaikaisia tehtäviä Kahoot kutsuu haasteiksi (Challenge). Tällöin opettaja avaa kyselyn määräajaksi ja vastaukset kertyvät opettajalle nähtäväksi. Tällaiset kyselyt toimivat sekä kotitehtävinä että oppitunnilla tehtyinä.

Haastetta luodessa opettaja määrittää sen aukioloajan, joka on pisimmillään neljä viikkoa (mobiilisovelluksella käynnistettynä kaksi viikkoa). Tuona aikana haasteeseen voi vastata maksutonta versiota käytettäessä korkeintaan 100 oppijaa. Opettaja ei voi vieläkään ottaa pois Kahootin ominaisuutta, että nopeudesta saa lisäpisteitä, mutta hän voi valita, että osaamista painotetaan enemmän ja nopeudesta vain vähän pisteitä. Opettaja voi myös vaikeuttaa vastausten kurkkimista vierustoverilta valitsemalla niin, että sekä kysymykset että vastausvaihtoehdot ovat kaikilla satunnaisessa järjestyksessä.

Työpajan alussa kokeilimme lyhyesti kolmea ilman kirjautumista toimivaa palvelua Bloochattia (viestit näkyvät 24 h ajan) sekä AnswerGarden- (voit edelleen täydentää sanapilveä arviointityökaluista) ja WordArt-sanapilviä. Muut kokeillut työkalut löytyvät tämän blogin sähköisten kokeiden sivulta, minkä diasarjan juuri päivitin. Sieltä löydät myös avoimia kyselyitä, jotta voit kokeilla vastaamista oppijan roolissa ennen kuin kirjaudut ja käytät niitä opettajan roolissa.

360-kuvat opetuksessa -työpaja

Kuusamoon on hankittu syksyllä 360-kameroita, joita voi varata koulun digitutorin kautta. Ne ovat uudempaa mallia kuin kamera, millä otin alle upotetun kuvan, joten laatu on parempi ja 360-videotkin onnistuvat hyvin.

Työpajassa harjoiteltiin 360-kuvaamista ja kuvien hyödyntämisistä Thinglinkin ja Googlen palveluiden avulla. Virtuaalisen luokkaretken teimme El Capitanilla kiipeillen.

Löydät työpajan diat kolmesta mainitusta diasarjasta ja niiden uusin versio löytyy aina tämän blogin koulutusdiojen sivulta. Ensimmäisenä on aina diasarja, sen perässä esim. viimeisin bloggaukseni aiheesta.

ThingLink opetuksessa (esimerkki alla)

Google Expeditions ja Tour Creator

Virtuaalilasit ja 360-sisällöt opetuksessa

Kuusamo Ice Park

Kuva on tehty ThingLink-sovelluksella, jonka peruskäyttö on opettajille maksutonta.

# data[].attributes.attachment_link.description
Kahoot sopii monen muun vastaavan työkalun tavoin sekä arvioinnin avuksi että osallistamaan oppijoita. Kahootiin on tullut useita muutoksia viimeisen puolen vuoden aikana (ks. elokuinen bloggau s). Uusin muutos on, että kyselyn voi nyt jakaa tehtäväksi eriaikaisesti suoraan selaimella, kun siihen aiemmin tarvittiin mobiilisovellus. Eriaikaisia tehtäviä Kahoot kutsuu haasteiksi (Challenge).

# data[].attributes.headline
Kehlstein, Berchtesgaden & lähiympäristö, Saksa

# data[].attributes.subject
Kehlstein, Berchtesgaden & lähiympäristö, Saksa

# data[].attributes.body
360-kuvia Kotkanpesästä ja lähiympäristöstä

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Yhä useammin seminaarien tauolla tai kaveriporukan mökkireissulla joku asettaa ryhmän keskelle 360-kameran ja ottaa kuvan kaikesta ympärillä näkyvästä. Tällaisten kuvien ottaminen onnistuu myös maksuttomalla Cardboard Camera ( iOS, Android) -sovelluksella. Kuvan laatu ei toki ole yhtä hyvä kuin satojen eurojen kameralla, mutta kyllä kuvat ihan käyttökelpoisia ovat.

Kuva otetaan Cardboard Camera -sovelluksella pitämällä puhelinta pystyasennossa ja pyörähtämällä rauhallisesti ympäri myötäpäivään. Sovellus äänittää taustaäänet ja oman selostuksesi, ellet vaimenna niitä. Kamera kuvaa ympäristön, mutta varsin paljon taivasta ja maata jää piiloon eli kuva ei ole niin laajalta alueelta kuin varsinaisilla 360-kameroilla otettu. Liikettä kuvassa ei kannata olla.

Kuvat voi saman tien katsoa tai näyttää muille. Kuvia voi myös jakaa linkillä, kuten itse tein alla esimerkkikuville. Kun avaat linkin mobiililaitteella, saat ehdotuksen asentaa Cardboard Camera -sovelluksen ja sitten ladata jaetun kuvan sovellukseen.

Valitse sovelluksesta kuva, jonka haluat katsoa. Niitä on sovelluksessakin muutama jo valmiina ja omat ja jaetut kuvat löytyvät eri välilehdiltä. Klikkaa sitten virtuaalilasien kuvaketta, niin saat oman näkymän molemmille silmille. Laita sen jälkeen kännykkä virtuaalilaseihin. Ainakin omalla kännykälläni kuva avautuu vasta kun puhelin on vaakatasossa, kuten sen virtuaalilaseja käytettäessä kuuluukin olla.

Alla on linkkejä kesälomareissulta Saksasta ja Itävallasta ottamiini kuviin. Tuulen humina kuuluu yhdessä kuvassa häiritsevästi. Kuvatessa en tullut ajatelleeksi, että kuvien katsoja voi katsoa eri suuntaan kuin minä kuvaajana. Niinpä selostukset siitä, mitä on vasemmalla tai selän takana eivät oikein toimi.

Tuovatko 360-kuvat sinusta toisen kokemukset lähemmäksi kuin tavallisten valokuvien katsominen? Kokeile itse: samalta reissulta julkaisin myös kaksi bloggausta puutarhablogissani otsikoilla Puutarhakuvia Münchenistä ja Alppien kukkasia Itävallasta.

Tässä vielä linkki Google Cardboardin sivulle, missä ohjeistetaan kuvien ottaminen, jakaminen ja varmuuskopiointi.

PS. Julkaisen lokakuun alussa koulutusdiojeni sivulla uuden diasarjan virtuaalilaseista. Näkökulmana ovat edulliset pahvilasit ja niiden maksuttomat sovellukset, etenkin opetuskäytön näkökulmasta. Teemat ovat esillä muutamissa syksyn koulutuksissani, seuraavaksi Etelä-Karjalan kesäyliopiston lisätyn todellisuuden opetuskäytön koulutuksessa Lappeenrannassa 3.10.2017. Mukaan mahtuu vielä!

PS2: Tästä linkistä näet muut blogijulkaisuni virtuaalilaseihin liittyen.

# data[].attributes.attachment_link.description
Yhä useammin seminaarien tauolla tai kaveriporukan mökkireissulla joku asettaa ryhmän keskelle 360-kameran ja ottaa kuvan kaikesta ympärillä näkyvästä. Tällaisten kuvien ottaminen onnistuu myös maksuttomalla Cardboard Camera ( iOS, Android) -sovelluksella. Kuvan laatu ei toki ole yhtä hyvä kuin satojen eurojen kameralla, mutta kyllä kuvat ihan käyttökelpoisia ovat.

# data[].attributes.headline
Cabo Girão ja muita kohteita levada-reiteiltä, Madeira, Portugali

# data[].attributes.subject
Cabo Girão ja muita kohteita levada-reiteiltä, Madeira, Portugali

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Vietin heinäkuussa viikon Madeiran saarella ja nautin kovasti sen luonnosta, niin puutarhoista kuin kävelyretkistä. Sinisarjat kukkivat Madeiran saarella kaikkialla, useimmiten sinisinä, mutta paikotellen myös valkoisina.

Alla oleva kuva on otettu Portelasta Porto da Cruzin suuntaan. Sinisarjojen taustalla näkyy Kotkakallio, pohjoisrannikon 590 metrin korkuinen maamerkki.

Lisäys 21.9.19: Tein Madeiran levadoista 360-videon, sen löydät toisesta blogistani otsikolla
360-video Madeiran levadoilta.

Ostin lentokentältä kolme sinistä sinisarjaa sekä leikkokukiksi kolibrikukan ja helikonioita . Kentältä löytyi ensimmäinen kukkakauppa jo ennen turvatarkastusta.

Sinisarja kukkii yleensä vasta kun ruukku on täynnä juuria eli muutama vuosi istutuksesta. Se kannattaa viedä kesällä ulos, mutta talvehtiminen on tehtävä sisällä kuiviltaan viileässä ja valoisassa.

# data[].attributes.attachment_link.description
Vietin heinäkuussa viikon Madeiran saarella ja nautin kovasti sen luonnosta, niin puutarhoista kuin kävelyretkistä. Sinisarjat kukkivat Madeiran saarella kaikkialla, useimmiten sinisinä, mutta paikotellen myös valkoisina. Alla oleva kuva on otettu Portelasta Porto da Cruzin suuntaan. Sinisarjojen taustalla näkyy Kotkakallio, pohjoisrannikon 590 metrin korkuinen maamerkki.

# data[].attributes.location_name
Nymphenburg Palace, Schloß Nymphenburg, München, Saksa

# data[].attributes.body
Schloß Nymphenburg & kasvitieteellinen puutarha

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Lomailin heinäkuun lopulla etelä-Saksassa Münchenissä. Alla olevat kuvat ovat Nyphenburgin linnan puutarhasta ja sen vieressä olevasta kasvitieteellisestä puutarhasta. Reissumme jatkui Itävallan puolelle, minkä kasvikuvia jaan lähipäivinä omassa postauksessa.

Botanischer Garten München-Nymphenburg on valtavan kokoinen ja monipuolinen alue keskustan tuntumassa. Sieltä löytyy noin 16 000 kasvia. Halutessaan voi muutamalla eurolla vuokrata kuuntelulaitteen, minkä avulla kuulee runsaasti tarinoita kasvihuoneisiin rakennetuista kasvuympäristöistä ja yksittäisistä kasveista. Jos puutarhanhoito ei ole suuren suuri intohimo, voi päivästä riittää aikaa myös viereisen Nymphenburgin linnan, sen piharakennusten ja puutarhan tutkimiseen, mutta itse kyllä tarvitsin oman päivän molemmille.

# data[].attributes.attachment_link.description
Lomailin heinäkuun lopulla etelä-Saksassa Münchenissä. Alla olevat kuvat ovat Nyphenburgin linnan puutarhasta ja sen vieressä olevasta kasvitieteellisestä puutarhasta. Reissumme jatkui Itävallan puolelle, minkä kasvikuvia jaan lähipäivinä omassa postauksessa. Botanischer Garten München-Nymphenburg on valtavan kokoinen ja monipuolinen alue keskustan tuntumassa. Sieltä löytyy noin 16 000 kasvia.

# data[].attributes.attachment_link.description
Münchenistä (ks. edellinen bloggaus) matkamme jatkui Saksan kaakkoiskulmaan ja siitä vähän Itävallankin puolelle. Vuorasimme auton, puolisoni myös polkupyörän ja minä ostin vaelluskengät. Yövyimme Berchtesgadenissa, Königseellä ja Kitzbühelissä. Chimseelle pysähdyimme päiväksi. Alle kokosin kuvia puutarhaharrastuksen näkökulmasta. Suurin osa kuvista on noin 1800 m korkeudella olevasta Alppikukkapuutarhasta ( Alpenblumengarten) Kitzbühelissä.

# data[].attributes.body
Online Educa Berlin -konferenssi

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Loppuvuonna järjestetyn Online Educa Berlin -konferenssin avasi jordanilainen Talal Abu-Ghazaleh. Hän painotti seuraavia asioita: Tietoyhteiskunnassa opettamisen sijaan tärkeintä on oppiminen. Tietoyhteiskunta edellyttää kaikilta uudenlaisia valmiuksia, mikä tarkoittaa, että kaikkien ja kaikessa on osattava hyödyntää tieto- ja viestintätekniikkaa (tvt). Opetusta ei voida vain digitalisoida, vaan muutos on suurempi. Tarvitsemme tutkijoita ja ongelmanratkaisijoita (tulkitsin tämän liittyvät mm. tutkivaan asenteeseen niin omassa työssä kuin opinnoissakin), jotta voimme päästä seuraavaan vaiheeseen, joka toivottavasti on viisausyhteiskunta.

Euroopan komission varapresidentti Neelie Kroes painotti puheessaan, että digitaalisuus ei ole tavoite sinänsä. Kaikki opettajat ja opiskelijat tarvitsevat keskustelua siitä mitä oppiminen on. Kroesin mukaan on keskityttävä seuraavaan kolmeen asiaan: Ensinnäkin digitaaliset taidot oltava kaikilla. Toisekseen täysi taloudellinen tuki tarpeen, sillä tvt ei ole meno vaan sijoitus - se on ehdoton edellytys kilpailukyvyllemme jokaisella ammattialalla. Ja viimeiseksi: muutos on ollut liian hidas ja kaikki keinot on nyt otettava käyttöön. Tässä yhtenä haasteena on, että toisinaan ne joita tvt ei kiinnosta, omaavat rahat ja päätösvallan, eivätkä sitten vie toimintaan oikeaan suuntaan.

Odotin löytäväni Online Educa Berliinistä jotain todella uutta ja innostavaa, mitä Suomessa ei vielä ole nähty. Suomi on kuitenkin tvt:n opetuskäytössä vain eurooppalaista keskitasoa. Toki kuulin yksittäisiä esimerkkejä, kuten että Korea digitalisoi kaikki luokkahuoneensa vuoteen 2015 mennessä tai että Hollannissa "kaikki" käyttävät Facebookin ohella Twitteriä ja LinkedIn-palvelua. Kaiken kaikkiaan sen suhteen mitä Berliinissä näin ja kuulin, ei suomalaisilla ole hävettävää. Se ei tarkoita, ettei Suomi olisi jäljessä, se vain ei tuolla konferenssissa näkynyt - tai en sitä nähnyt.

Mikä sitten oli ihan uutta? Monissa esityksissä tiedon ja ehkä etenkin vuorovaikutuksen visualisointi ja analysointi nousi esille. Yhdessä esityksessä puhuttiin massiivisen tietomäärän tutkimisesta (kaikki yliopiston opintosuoritukset, oppimisalustalle kirjautumiset ja toiminta niissä yms.) ja saadun tiedon valjastamisesta mm. opinto-ohjausta parantamaan. Eräs egyptiläinen lääketieteen opettaja puolestaan kertoi, miten hän viikoittain lähettää henkilökohtaisen viestin jokaiselle Moodle-kurssinsa osallistujalle ja kertoo siinä, mitä opiskelija on viikon aikana tehnyt ja mitä vielä on tekemättä. Tämän hän raportoi myös esimiehelleen. Keskeyttämisiä ei kuulemma juurikaan ole.

Sharon Stoerger USA:sta puolestaan piti loistavan esityksen Twitterin visualisointityökaluista (ks. esim. http://tweetstats.com/ ja http://archivist.visitmix.com/71495934/1) Niiden avulla opin Twitter-käyttäytymisestäni muutakin, kuin että useimmiten tweettaan torstaisin lounasaikaan. Nämä erilaiset työkalut tekivät minulle entistä näkyvämmäksi Twitterin merkityksen: sitä kautta olen vuorovaikutuksessa muiden vastaavaa työtä Suomessa tekevien kanssa. Se on minulle ennen kaikkea väline oppia uutta ja jakaa hyviä vinkkejä kollegoiden kesken. Vaikka eniten käytän tunnusta #paokhanke, ei vuorovaikutukseni rajoina ole Pirkanmaa vaan koko Suomi. Satunnaisesti laajempikin yhteisö.

Kaipaatko uutisia Euroopasta? Voi maksutta tilata itsellesi European eLearning Newsletterin englanniksi tai saksaksi.

# data[].attributes.attachment_link.description
Loppuvuonna järjestetyn Online Educa Berlin -konferenssin avasi jordanilainen Talal Abu-Ghazaleh. Hän painotti seuraavia asioita: Tietoyhteiskunnassa opettamisen sijaan tärkeintä on oppiminen. Tietoyhteiskunta edellyttää kaikilta uudenlaisia valmiuksia, mikä tarkoittaa, että kaikkien ja kaikessa on osattava hyödyntää tieto- ja viestintätekniikkaa (tvt). Opetusta ei voida vain digitalisoida, vaan muutos on suurempi.

# data[].attributes.body
Kouluttamassa Mobie OnEdua (nyk. Mobie eSmart)

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Kuopiolainen Mobie Oy on kehittänyt WordPressin päälle rakennetun sähköisen oppimisympäristön, johon kuuluu myös helppo ja kätevä Zine sähköisten julkaisujen tekemiseen. Olen vuoden verran kouluttanut järjestelmää sekä yrityksille että oppilaitoksille. Toukokuussa Mobie uutisoi verkkosivuillaan, että Skandinaviassa ja Baltiassa toimiva Empower Group on valinnut koulutus- ja perehdytysjärjestelmäkseen OnEdu HR:n, joka nimettiin eSmartiksi. Keskeisiä valintaperusteita oli sen toiminta offline, sillä asentajat työskentelevät usein hyvien nettiyhteyksien ulottumattomissa. Myös Zinellä nähdään paljon mahdollisuuksia niin sisäisesti kuin etenkin asiakasviestinnän työkaluna.

Aloitin Empowerin suomalaisten toimijoiden kouluttamisen kesäkuussa ja nyt heillä alkaa olla kymmenkunta kurssia valmiina. Turvallisuuskursseihin panostetaan vahvasti, mutta myös esimerkiksi yleiset perehdytysasiat on kätevää viedä verkkokurssiksi. Näin myös HR-osasto ja esimies näkevät tarvittaessa, onko materiaali käyty läpi tai kurssi suoritettu. Osa kursseista on maakohtaisia, osa käännetään yrityksen eri kielille.

Olin viime viikolla Göteborgissa ja Tukholmassa kouluttamassa Empowerin sikäläisiä työntekijöitä ja pian on suuntana myös Tallinna. Tämä oli ensimmäinen oikea työkeikkani ulkomaille. Toki useilla konferenssimatkoilla olen ollut, mutta tuolloin voi omista esityksistä ja ammatillisesta mielenkiinnosta huolimatta sometella kaikkea kivaa työhön liittyvää - silloin kun netti toimii. Nyt oli tiukka aikataulu ja tein oikeasti läppärillä töitä niin hotellissa, lentokentällä ja koneessa. Mobien omilla laitteilla jopa sähköinen oppimisympäristö toimisi offline-versiona, missä ja milloin vain. Zine toimii offline kaikilla laitteilla, jos vain julkaisun tekijä niin haluaa.

Ennen matkaa tein blogiini In English -nimisen sivun, mistä löytyvät mm. ensimmäiset OnEdu-ohjeet englanniksi ja avaintermit ruotsiksi ja pian viroksikin. Kannattaa vinkata myös kollegoille, joilla suomi ei ole ykköskieli. Suomenkieliset ohjeeni löydät blogini OnEdu ja Mobie Zine -sivulta. Molemmille sivuille on linkattu esimerkkejä avoimista Zine-julkaisuista. Ohjediojen jakamiseen SlideShare on kätevä työkalu, sillä päivittämällä aina uudet vanhojen päälle, voin varmistaa, että vanhentuneet ohjeet eivät jää nettiin seikkailemaan ja hämmentämään käyttäjiä.

Ensimmäistä kertaa olen nyt yrityspuolella toimiessani törmännyt siihen, että palomuuriasetukset tms. ovat niin tiukat, että tämä blogini (Blogger) ei avaudu yrityksen koneilla. Ratkaisuksi olen ehdottanut, että kokoan OnEdu-ohjeet Zine-julkaisuksi. Siellä saa kätevästi kerrottua avainkohdat ihan tekstinä ja upotettuja ohjediojen lisäksi vaikka ohjevideoita. Minä kouluttajana voisin tehdä pohjan ja kunkin organisaation OnEdu-vastaava voisi sitä tarvittaessa vuosien myötä päivittää. Kaikissa organisaatioiden yhteisissä oppimisympäristöissä on tiettyjä kohtia, mitkä on hyvä sopia yhdessä ja mitkä on jotenkin tiedotettava muille: Miten kurssit nimetään? Miten kuvat kategorisoidaan? Kuka on yhteyshenkilö ylläpitäjän suuntaan? Keneltä voi kysyä lisätietoja?

Tätä ideaa veivatessani keksin, että Zinehän olisi myös kätevä paikka koota oppilaitoksissa kyseisenä vuotta opittu yhteen. Siis opettajien oppima :) Zinessä voisi olla artikkeli kustakin veso- tai muusta koulutuspäivästä materiaaleineen ja työskentelyineen. Sinne voisivat oppilaitoksen ulkopuolisissa koulutuksissa ja konferensseissa käyneet kirjoittaa oppimastaan oman artikkelin. Jatkuvasti päivittyviä julkaisuja ei kannata tarjoata offline-versiona, jotta kaikilla on aina käytettävissä uusin versio. Napatkaa joku ideasta kiinni!

Tässä vielä lopuksi muutama reissukuva.

jossa oli lämmitetty terassi. Tarkeni alkusyksyn sateisesta säästä huolimatta.

Majoituin kauniissa 1800-luvulta peräisin olevassa Eggers-hotellissa aivan keskustassa. Hotelli on yksi Ruotsin vanhimpia yhä käytössä olevia hotelleja. Vieraita rakennuksessa on palveltu jo yli 150 vuoden ajan.

Göteborgin koulutuspäivän jälkeen minulla oli vajaa tunti ennen lähtöä lentokentälle ja kohti Tukholmaa. Olin edellisenä iltana sattumalta kävellyt jo suljetun Desigualin liikkeen ohi, joten suuntasin siis sinne ja ehdin vielä leivoskahvillekin.
Kiitos vaan BETT-messumatka-kavereilleni minun tutustuttamisesta Desigualiin. Nyt aina etsin niitä ulkomailta.

Tukholmassa majoituin aivan Globenin vieressä. Tosin aamulla löysin toisenkin lähes samanlaisen pallukan ja selvisi että tämä ylemmän kuvan pallukka onkin konserttikäyttöön rakennettu Tele2 Arena ja itse Globen siinä - ei ihan kivenheiton, mutta ehkä Ruuskasen keihäänheiton päässä.

Och här är Globen som alla finlandare minner från 1985 när vi vann vårt forsta världsmästerskapet i ishockey: " Den glider in i mål igen!"

Tukholman työpäivän jälkeen ehdin kierrellä kävellä tunnin vanhan kaupungin alueella. Tein vähän ostoksia ja söin herkullisen pihvin illalliseksi kuvan torilla.

Kauniita ikkunoita läheltä kuninkaanlinnaa.

Vanhan ja uuden kaupungin rajalla, ilta-auringon paisteessa.

# data[].attributes.attachment_link.description
Kuopiolainen Mobie Oy on kehittänyt WordPressin päälle rakennetun sähköisen oppimisympäristön, johon kuuluu myös helppo ja kätevä Zine sähköisten julkaisujen tekemiseen. Olen vuoden verran kouluttanut järjestelmää sekä yrityksille että oppilaitoksille. Toukokuussa Mobie uutisoi verkkosivuillaan, että Skandinaviassa ja Baltiassa toimiva Empower Group on valinnut koulutus- ja perehdytysjärjestelmäkseen OnEdu HR:n, joka nimettiin eSmartiksi.

# data[].attributes.body
Kouluvierailu BETT-messujen yhteydessä.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Pääsin BETT-messujen aikaan Applen järjestämälle kouluvierailulle Brightonin Hove Park Schooliin. Koulussa oli koettu suuri toimintakulttuurin muutos ja tavoitteeksi oli otettu oppimiseen innostaminen ja saada oppijat ottamaan vastuuta niin oppimisesta kuin omasta elämästäänkin. Tärkeänä välineenä muutoksessa olivat iPadit, jokaisella oma.

Lauri Ruotsalainen kirjoitti kouluvierailusta turkulaisten opettajien BETT-blogiin otsikolla
Ongelmakoulusta menestyskouluksi, enkä tässä toista sen sisältöä. Koulun muutosprosessissa oleellista oli lähteä visiosta ja vasta sitten pohtia työkaluja. Loppusuoralla olivat harkinnassa myös Android-tabletit. Englannissa kouluilla on velvoite suojella lapsia ja nuoria sopimattomalta nettisisällöltä ja tässä apulaisrehtorin mukaan iPadit onnistuvat paremmin.

Opettajat saivat laitteet 6-8 kk ennen oppilaita. Täydennyskoulutusta opettajille on tarjottu iPadien käyttöönoton myötä valtavasti, enemmän kuin koskaan ja suuri osa siitä on ollut heille räätälöityä. Nyt jokaisella opettajalla on oma kirjattu tavoite iPadin pedagogiselle käytölle. Videolla Hove Park iPad 1:1 (4.39 min) kerrotaan oppilaiden tyytyväisyyden oppitunteihin nousseen 31 %:sta 87 %:iin. Erään opettajan mukaan hänen työssään suurin muutos on ollut roolin muutos: Esimerkiksi tehtäväksiannoista valtaosa tapahtuu iPadin kautta, mikä jättää opettajalle enemmän aikaa yksilölliseen ohjaukseen. Tai kun aiemmin katsottiin videoita, nyt niitä tehdään itse.

Vanhempien pelkona oli oppilaiden ruutuajan lisääntyminen, mutta niin ei tapahtunut. iPadien myötä koulussa työskennellään paljon ryhmissä ja tärkeimpänä osa opettajista piti sitä, että koko oppimisprosessi jaetaan toisten kanssa. Oppimisen omistajuus näkyy koulussa. Kun aiemmin vain 15 % oppilaista esitteli koulutöitään kotona, nyt niin tekee 56 %. iPadin työkalut mahdollistavat panostamisen sisällön lisäksi visuaaliseen puoleen, mikä on lisännyt ylpeyttä omista tuotoksista ja niiden näyttämistä myös ystäville. Avoimeen sosiaaliseen mediaan ei tuotoksia osana koulutyötä tarvitse viedä. Koulun kansliassa työskentelevä kahden koululaisen äiti kertoi todella kadehtivansa lapsiaan: "Olisinpa itsekin voinut opiskella tällä tavoin!"

Sovelluksista käytettiin paljon niitä muuallakin tavallisimpia (Keynote, Pages, iMovie, Explain Everything,..). Showbie-sovellusta käytettiin paljon ja siihen oltiin erittäin tyytyväisiä. Sen avulla opettajat jakoivat tunti- ja kotitehtäviä ja olivat yhteydessä oppilaisiin. Edmodo luokan sähköisenä oppimisympäristönä oli lisännyt valtavasti vertaisoppimista. Samalla se toimi viestintävälineenä vanhempien suuntaan. Facebook oli jätetty vapaa-ajan viestintään. Jos oppilas halusi uuden sovelluksen, hän voi pyytää opettajalta sen hankkimista koko koululle. Sovelluksia oli myös mahdollista ostaa itse. Kovasti kuitenkin korostettiin, että ilmaisiakin on erittäin hyvin tarjolla. Käytetyistä sovelluksista voi lukea lisää ipadteachers.org -sivulta.

Tämä kirjoitus on julkaistu myös PAOK-verkoston blogissa.

# data[].attributes.attachment_link.description
Pääsin BETT-messujen aikaan Applen järjestämälle kouluvierailulle Brightonin Hove Park Schooliin. Koulussa oli koettu suuri toimintakulttuurin muutos ja tavoitteeksi oli otettu oppimiseen innostaminen ja saada oppijat ottamaan vastuuta niin oppimisesta kuin omasta elämästäänkin. Tärkeänä välineenä muutoksessa olivat iPadit, jokaisella oma. Lauri Ruotsalainen kirjoitti kouluvierailusta turkulaisten opettajien BETT-blogiin otsikolla Ongelmakoulusta menestyskouluksi, enkä tässä toista sen sisältöä.

# data[].attributes.body
Kouluvierailu BETT-messujen yhteydessä.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
The Flitch Green Academy on Lontoon pohjoispuolella Dunmowin pikkukaupungin kesällä 2009 avattu 200 oppilaan alakoulu. Oppilaat ovat 4-11 -vuotiaita ja toiminta muistuttaakin osin enemmän päiväkotia kuin koulua. Koulu on Applen paikallinen koulutuskeskus ja siellä käy paljon kansainvälisiä ryhmiä tutustumiskäynnellä. Itse osallistuin Applen järjestämälle kouluvierailulle BETT-messujen yhteydessä. Näin Apple kertoo koulusta: Tositarinoita - Apple ja oppimisprofiilit.

Koulun oppilaista pääosa on lähiseudulta ja tulijoita on paljon enemmän kuin sinne voidaan ottaa. Koulu on haluttu paikka etenkin koulukulttuurin vuoksi. Koulusta saatavalla tvt-osaamisella tämän päivän ja tulevaisuuden taitona on merkitystä, samoin kuin sillä, että Britanniassa kouluja mitataan tarkkaan ja tämä koulu on pärjännyt näissä vanhempienkin seuraamissa vertailuissa hyvin.

Eräs opettaja kertoi, että koulu rahoitetaan julkisesti ja paikallinen viranomainen valitsee oppilaat. Koska tulokset ovat olleet alusta asti erinomaisia, sille on myönnetty Academy-luokitus. Se tarkoittaa, että koulu voi itse päättää opetussuunnitelmasta, tosin siitä huolimatta on päätetty seurata kansallista opetussuunnitelmaa.

Koulun ajatus mobiililaitteista oli itselleni uusi, mutta innostava. Koulu ei pyri 1:1 pedagogikkaan eli siihen, että jokaisella on oma laite. MacBook Aireja on 15 kpl ja iPadeja 10-15/luokka. Käytännössä jokaiselle siis riittäisi oma laite, mutta silti laitteet ovat yhteisiä. Laite valitaan tarpeen mukaan, sillä toisinaan läppäri toimii paremmin, toisinaan mobiililaite. Ajatus on minusta loistava, näinhän moni meistä aikuisistakin tekee. Kyllä itselleni on muodostunut hyvin selkeä työnjako siitä, mitä milläkin laitteella teen. Se mikä jäi mietityttämään, mutta mistä en tullut kysyneeksi, oli laitteiden hallinta, sillä iPad on selkeästi tehty henkilökohtaiseksi laitteeksi.

Koulun perussovellukset ovat Puppet Pals, I can animate, Scratch, iMovie, ja Garage Band. Näiden osalta oli suunniteltu, miten niitä käytetään eri vuosiluokilla, vaikeutta vähitellen lisäten.

Koulussa tähdättiin erityisesti oheisen kuvan viiteen ydintaitoon. Nämä symbolit kertovat tavoitteista mm. haastetuokioiden tehtävissä.

Opettajat korostivat, että tekniikkaa ei käytetä kaikessa toiminnassa. Esimerkiksi liikuntatunneilla tekniikka on käytössä vain välittömän palautteen apuna. Oppimistuloksista voi usein raportoida valintansa mukaan tekniikan kanssa tai ilman. Toisinaan oppilas teki ensin videon oppimastaan ja sitten kirjoitti sitä hyödyntäen tekstin, missä kirjoitti auki oppimansa.

Infrastruktuuria ajatellen hyvä wifi on perusedellytys ja sitäkin on ylläpidettävät ja ajoittain parannettava. Kosketustauluista on siirrytty AppleTV:n käyttöön, oppilaat näyttävät tuotoksiaan Airplayn avulla.

Kehityksen seuraavana askeleena on iTunesU:n mahdollisuuksien tutkiminen vanhemmilla oppilailla.

Koulussa järjestetään 1-2 kertaa viikossa noin tunnin mittaisia haastetuokioita (challange time). Tuolloin kussakin luokassa työskennellään useilla rastipisteillä. Niistä jokaisella on paperi, missä tehtävä kuvataan. Useimmiten yhdellä rastilla käytettiin läppäreitä, yhdellä tai kahdella iPadeja ja muilla vaihtelevasti paperia, kirjoja, karttoja soittimia, sormivärejä ym. Tehtävänannoissa oli logo, mikä kuvasi jotain viidesta ydintaidosta, jota tehtävä vahvistaa. Näitä tehtäväksiantoja ja kuvia työskentelystä löytyy alle upotetusta diasarjasta. Muu aika työskenneltiin perinteisemmin ja usein oppiainekohtaisesti.

Haastetuokioiden aikainen työskentely pienryhmissä eri rastipisteillä ei sinänsä ole mitään uutta, mutta täällä idea oli mietitty todella perusteellisesti ja saatu levitettyä samanlaisena koko kouluun. Vaikka emme olleet edes ainoa ulkomainen vierailijaryhmä tuona päivänä, oppilaat olivat todella keskittyneitä ja motivoituneita omaan tekemiseensä. Ohjeet ja materiaalit olivat niin viimeisen päälle, että hyvien pedagogien lisäksi joku graafikon ja askartelijan yhdistelmä täytyy koulusta löytyä ja pikkurahastakaan ei voi olla suurta pulaa. Loppuun asti mietityt yhtenäiset tehtävät kertoivat minulle myös siitä, että opettajilla on aikaa opetuksen suunnitteluun ja sitä tehdään yhdessä.

Myös suomalaisia opettajia innostavat QR-koodit olivat laajasti käytössä tuomassa digitaalista sisältöä seinillä oleviin julisteisiin ja tietoiskuihin. Myös blogeja käytettiin paljon, sekä oppimisen tukena että kirjoitettaessa viikkokatsauksia vanhemmille. Vimeksi mainitut löytyvät koulun verkkosivujen kautta, tässä yksi esimerkki. Blogeista löytyvät myös läksyt. Tässä koulussa se tarkoittaa yhtä laajempaa tehtävää, vaihdellen eri oppiaineista, niin että läksy annetan perjantaina ja palautetaan keskiviikkona.

Itseäni kiinnostaa aina myös henkilöstön täydennyskoulutus. Tässä oppilaitoksessa se hoidetaan sisäisesti, samoin kuin muu kehittämistyö. Vaikka kysyessäni asiasta opettaja ei viitannut Appleen, voisin kyllä kuvitella sitäkin kautta uusia vaikutteita saatavan. Heillä on oppilaiden loma-aikaan kuusi koulutuspäivää vuodessa. Lisäksi on viikottaiset kokoukset ja tunnin koulutukset. Tvt-osaaminen ei ole rekrytoinnin kriteeri, vaan opettajat ja harjoittelijat opetetaan talon tavoille. Aivan kuten koulua esitellyt opettaja meille kertoi: "Sain luokan ja MacBookeja, joitea en ollut ikinä aiemmin käyttänyt. Rehtori sanoi, että näillä opetat." Kouluun on hakeutunut paljon vastavalmistuneita ja nuoria opettajia, joilla poisoppiminen perinteisestä tavasta on oletettavasti helpompaa. Erään opettajan arvioin mukaan koko henkilöstö on alle 40-vuotiaita.

Alla olevaan diasarjaan olen tuonut kuvia koulusta, etenkin haastetuokioista, erilaisista postereista koulun seinillä sekä muutaman kuvan pihapiiristä.

Tähän kouluvierailuun liittyvät myös seuraavat bloggaukset:

HUOM: Suomalaisten BETT2015-matkaraportit on koottu yhteen: bit.ly/finnbett2015

# data[].attributes.attachment_link.description
The Flitch Green Academy on Lontoon pohjoispuolella Dunmowin pikkukaupungin kesällä 2009 avattu 200 oppilaan alakoulu. Oppilaat ovat 4-11 -vuotiaita ja toiminta muistuttaakin osin enemmän päiväkotia kuin koulua. Koulu on Applen paikallinen koulutuskeskus ja siellä käy paljon kansainvälisiä ryhmiä tutustumiskäynnellä. Itse osallistuin Applen järjestämälle kouluvierailulle BETT-messujen yhteydessä.

# data[].attributes.body
Blogistani löytyy lähes 20 julkaisua Lontoon BETT-opetusteknologiamessuilta ja niiden yhteydessä järjestetyiltä kouluvierailuilta. Kerään tammikuussa 2020 kahdeksatta kertaa yhteen suomalaisten matkaraportit tapahtumasta.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Maailman suurin opetusteknologiatapahtuma on Lontoon BETT-messut. Tammikuisin järjestettävään tapahtumaan kuuluu laaja näyttelyalue, satoja esityksiä kahdeksalla lavalla, seminaareja ja paljon oheistapahtumia, kuten kouluvierailuita, kutsuvierasseminaareja ja tapahtumia messualueella (ks. esim. extracurricular festivities). Osallistujia on vuosittain noin 35 000 edustaen yli 130 maata. Alan yrityksiä on esillä yli 850, joista 103 on uusia. Seuraavat BETT-messut ovat 22.-25.1.2020.

Suomalaisia osallistunee tapahtumaan vuosittain ainakin 500-700. Ilona IT Oy vie reissuun 150 suomalaista ja tarjoaa mm. perinteisen seminaariinsa yli 300 osallistujalle British Museumissa. Myös moni muu suomalainen ja Suomessa toimiva yritys järjestää BETT-viikolla omia kutsuvierastapahtumia. Näistä pysyt parhaiten ajantasalla suomalaisten oman Facebook-ryhmän kautta - ja tietysti kyseisten yritysten asiakasviestinnän avulla.

Vaikka et itse lähtisikään Lontooseen, tuhannet opetuksen digihörhöt saavat someen aikaiseksi niin hyvän kuhinan, että sitä kannattaa seurata etänä. Voit seurata lähetyksiä mm. BETTin YouTuben kautta. Siellä on perinteisesti jaettu kunkin päivän tunnelmia ja haastatteluita. Ainakin Microsoft lähettää päivittäistä livestriimiä: Wednesday Thursday & Friday LIVE Stream event. Lisäksi BETTin sivulta löytyy mm. artikkeleita ja pääpuhujien haastatteluita videoin a.

Tärkeimmät some-kanavat

Matkaraporttikilpailu - IlonaIT palkitsi parhaana Riitta Juonin

IlonaIT Oy julkaisi Adobe-ratkaisujen edustajana BETT2019-matkaraporttikilpailun hyvine tuotepalkintoineen. Ensimmäisen palkinnon sai Riitta Juoni, toisen Irma Mänty ja kolmannen Hanna Alava. Matleena Laakso sai kunniamaininnan.

Sääntönä oli tehdä oma raportti ilmaisilla ohjelmilla Adobe Spark Video, Page tai Post ja julkaista se Suomalaiset BETT-messuilla Facebook-ryhmässä ennen 15.2.2019. Tässä samalla vinkiksi Ilonan Spark-linkit ja webinaaritallenteet. Jokaista kolmea Adobe Sparkin työkalua voi käyttää pc-koneen selaimella. Jos sovellus ei toimi hyvin, kokeile toista selainta (ks. suositukset). Kaikista on iOS-mobiilisovellus, Androidille on vasta Post. Huomaa, että Spark Pagesta käytetään myös nimeä Web Page. Se vastaa Microsoftin Sway-työkalua. Post-sovelluksesta puolestaan käytetään myös nimeä Graphic.

Matkakertomukset, sometarinat ja videot messuilta ja sen oheistapahtumista

Listaus päivittyy noin 2 kk ajan. Seuraan päivitysten osalta em. Facebook-ryhmää ja Twitteriä tunnuksilla #finnbett ja #ilonabett. Kiitos, kun linkität tämän koonnin omaan matkaraporttiisi! Lyhytlinkki on http://bit.ly/finnbett2019.

Airola Jenni: Bett2019

Alava Hanna: BETT 2019 in One Minute

Bittejä maailmalta -blogi, missä turkulaiset perinteisesti raportoivat kokemastaan

Dyster Päivi: Sakkylaiset BETT 2019 opetusteknologia messuilla

Engman Juha: Kouluhyvinvointi kiinnostaa messuilla

Heikurainen Iina: BETT 2019: Suomen 7 ihmettä, robotteja ja roihua

Hildén Viivi: BETT 2019 Lontoossa

Juoni Riitta, Juonoja Tero, Karvonen Sampsa, Malila Henna & Peltonen Tom: Bett 2019

Keinänen Irina: IlonaIT:n seminaari, Verkoston huipun puheenvuorot jaBen Forta ja mahtava aihe - luovuus! (Linkin avautuminen edellyttää liittymistä em. Facebook-ryhmään.)

Kiili Minna & Leinonen Kati: BETTshow 2019 London

Laakso Matleena:

Lindström Tuija: Kuinka koulutylsistymistä voidaan estää? Nordic CRAFT hackathon 2019

Lintunen Lea: Oppimisen uusi aika - BETT-messut Lontoossa

Lähderinne Markku & Kinnunen Ari: BETT-messuja kokemassa - opetusteknologian aallonharjalla

Marttinen Riikka: Livevideoita Terapiapsi-Facebook-sivulla

Meltovuo Heidi: BETT-messuilla Lontoossa 22.-26.1.19 Opetusteknologiamessukokemuksia lukion aineenopettajan näkökulmasta

Mononen Asko: Mitä uutta Edtech-messuilla?

Myllynen Minttu: BETT 2019 (på svenska)

Mänty Irma: Ilonan matkassa, BETT2019 MESSUT

Ouli Pekka: Pekka Ouli in BETT, Pohjoisen Keski-Suomen ammattiopisto

Pihkala Maarit: Nämä ovat kolme digitaalisen oppimisen suurinta trendiä maailmalla

Ruohomäki Antti & Vaara Lauri: Opetusteknologia kehittyy - mutta mitä iloa siitä on?

Schroderus Annu: Bett-matkaajan muistilista

Tamminen Niila & Kylmäkoski Merja: Opintiellä ammatteihin, joita ei vielä ole - havaintoja opetusteknogiahurmoksesta Bett Showsta

Tiainen Teemu:

Venho Pauliina: Tomlinscote School, Bett2019 kouluvierailu

Vihmalaakso Jarmo: BETT 2019: löytyykö oppimisen analysoimista?

Virtakoivu Venla: (H)AIKUINEN BETT 2019

Österås Linn: Haastattelukoonti digitalisaatiosta (Linkin avautuminen edellyttää liittymistä em. Facebook-ryhmään.)

Översti Markus: BETT 2019, maker-kulttuurin ihmemaassa 23. - 24.1.2019

# data[].attributes.attachment_link.description
Maailman suurin opetusteknologiatapahtuma on Lontoon BETT-messut. Tammikuisin järjestettävään tapahtumaan kuuluu laaja näyttelyalue, satoja esityksiä kahdeksalla lavalla, seminaareja ja paljon oheistapahtumia, kuten kouluvierailuita, kutsuvierasseminaareja ja tapahtumia messualueella (ks. esim. extracurricular festivities). Osallistujia on vuosittain noin 35 000 edustaen yli 130 maata. Alan yrityksiä on esillä yli 850, joista 103 on uusia.

# data[].attributes.body
Kiipulan ammattiopiston opintomatka

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Osallistuin toukokuussa Kiipulan ammattiopiston kahdeksanhenkisen projekti-, kehitys- ja kansainvälisyystiimin opinto- ja tyhy-reissulle Kööpenhaminaan. Tavoitteemme oli tutustua Tanskan koulutuksen ja työllistyminen käytänteisiin.

Alla kerron ensin vierailukohteestamme, jota meille esitteli Michel Berg. Ryhmäkuvan jälkeen lainaan otteita Kiipulan kehitysjohtaja Petteri Oran matkaraportista. Lopuksi esittelen kaupunkia ThingLinkillä tekemäni virtuaalimatkan avulla.

Työvoimapulaan apua kv-rekrytoinnista

Tanskassa on työvoimapula, johon haetaan helpotusta kansainvälisestä rekrytoinnista. Vierailukohteemme oli 2013 perustettu International House Copenhagen. Talossa toimii toistakymmentä kunnallista ja valtion organisaatiota, järjestöjä sekä yksityisiä yrityksiä. Mottona on "No bureaucracy - only service!"

Talon toimijat auttavat etenkin ulkomaalaisia työllistymiseen ja opiskeluun liittyvissä kysymyksissä. Tarjolla on niin henkilökohtaista apua kuin teemailtoja ja verkostoitumistakin. Ensisijassa palvellaan työnhakijoista vähintään kandi-tason tutkinnon suorittaneita ja englantia puhuvia henkilöitä. Työnhakijoista yli puolet asuu jo valmiiksi Tanskassa. Palveluita on tarjolla jonkin verran muillakin kielillä. Apua saavat myös tanskalaiset, jotka etsivät töitä ulkomailta.

Peräti 80 % asiakkaista on yrityksiä ja muita työorganisaatioita, jotka tarvitsevat apua työvoiman etsimiseen ulkomailta, kun sitä ei kotimaasta löydy. Tilannetta helpottaa se, että monet tanskalaisyritykset toimivat jo nyt mm. Intiassa. Siellä työntekijöistä nähdään, kuka on osaava ja sopeutuu tanskalaiseen työkulttuuriin, jolloin heidän rekrytointi Tanskaan on helpompaa.

International House Copenhagenin ovet ovat auki. Työnantajien ja työtä etsivien ohella tervetulleita ovat myös opiskelijat ja jo työllistyneet. Apua on tarjolla mm. vero-, työnhaku- ja sosiaaliturva-asioissa. Siellä toimii myös yliopiston vierasmaja ja The Copenhagen Postin toimitus. Kevään ohjelmassa on maksuttomia viikottaisia teemailtoja asunnonhankinnasta, lastenhoitomahdollisuuksista, raha-asioiden hoitamisesta, verotuskäytännöistä, tanskalaisista työkulttuurista, perinteistä ja vapaa-ajasta sekä vapaaehtoistyöstä. Tammikuussa oli tervetuloilta uusille asiakkaille ja huhtikuussa koko perheen tapahtuma, missä askarreltiin pääsiäiskoristeita.

Work in Denmark toimii työministeriön alla ja sen sivulta löytyy mm. hyviä lyhyitä video-ohjeita työnhaun eri vaiheista sekä E-learning course about job search in Denmark. Verkkokurssin moduulit ovat työnhaku Tanskassa, yhteydenpito yrityksiin ja työhaastattelut, LinkedInin hyödyntäminen ja tanskalainen työkulttuuri.

Muutama linkki muistiin päivän teemoista

Tanskan Opetusministeriön sivusto: Vocational education and training in Denmark

The Danish Educational System (2016)

Kansainvälinen rekrytointi on tarpeen jo Suomessakin, kun osaavaa työvoimaa ei kaikille aloille tahdo löytyä. Tampere University Press valitsi hiljattain Vuoden kirjaksi Päivi Vartiaisen, Marja Koskelan ja Pirkko Pitkäsen teoksen Sairaanhoitajia Filippiineiltä: Näkökulmia kestävään kansainväliseen rekrytointiin. (Lähde ja linkki verkkokirjaan löytyy TAYn uutisesta 14.5.2019.)

Viranomaisposti kulkee sähköisesti

Entä sitten digi? Tanska haluaa olla eturintamassa eikä halua että joku vie työt, kuten Amazon haaveilee kaupan ja kuljetuksen saralla. Töitä on kyllä aina viety muualle, mutta nyt digin kanssa haasteena on tämän muutoksen nopeus, painotti toimintaa meille esitellyt Michel.

Tanskassa esimerkiksi kaikki viranomaisposti kulkee sähköisesti iBoxiin. Kirjeiden lähettäminen on harvinaista ja kallista. Kummallista kyllä, postikortin lähettää edullisimmin pakettina! Postimerkitkin ovat lähes kadonneet. Posti maksetaan kännykkään tilattavalla numerokoodilla, joka kirjoitetaan kirjekuoreen tai pakettiin

Ikääntyneet ovat ottaneet sähköisen palvelun hyvin käyttöön ja sen aktiivisin käyttäjäryhmä on 65-74-vuotiaat. Pari vuotta sitten vain 11 % halusi ja sai viranomaisviestit paperikirjeinä. (Lähde: Viskari: eSuomi.) Tässä tapauksessa haasteena digin suhteen ovatkin yllättäen nuoret, jotka eivät postiaan aktiivisesti lue. Jos kirje kutsunnoista jää lukematta, niin asia tulee selväksi viimeistään sotilaspoliisin soittaessa ovikelloa, kertoi Michel.

Tanskan ammatillinen koulutus muistuttaa oppisopimusta

Seuraavassa on suoria lainauksia Petteri Oran muistiinpanoista ammatillisen koulutuksen näkökulmasta. Sain luvan kopioida tähän otteita sisäisestä matkaraportista.

"Tanskan koulusysteemi muistuttaa rakenteellisesti suomalaista järjestelmää. Ammatillisen toisen asteen puolella tanskalaiset tekevät selvästi enemmän yhteistyötä yritysten kanssa. Opiskelijat tekevät pääsääntöisesti jopa 80 % opinnoistaan yrityksissä. Vähemmän rivakoille on sitten olemassa myös luokkahuonemalli.

# data[].attributes.attachment_link.description
Osallistuin toukokuussa Kiipulan ammattiopiston kahdeksanhenkisen projekti-, kehitys- ja kansainvälisyystiimin opinto- ja tyhy-reissulle Kööpenhaminaan. Tavoitteemme oli tutustua Tanskan koulutuksen ja työllistyminen käytänteisiin. Alla kerron ensin vierailukohteestamme, jota meille esitteli Michel Berg. Ryhmäkuvan jälkeen lainaan otteita Kiipulan kehitysjohtaja Petteri Oran matkaraportista. Lopuksi esittelen kaupunkia ThingLinkillä tekemäni virtuaalimatkan avulla.

# data[].attributes.body
Perheloma

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Kun kolmilapsinen perhe lähtee lomalle, se voi tarkoittaa aikamoista palapeliä aikataulujen yhteensovittamiseksi. Tämä kesä oli ensimmäinen, kun esikoinen lähti perheloman sijaan kavereiden kanssa kiertämään Eurooppaa. Mieheni puolestaan yhdisti pyöräilyn Alpeilla perhelomaan Italiassa. Tapasimme Milanon rautatieasemalla, sillä meillä oli kaupungissa kaksi tärkeää kohdetta:

- Tuomikirkko eli duomo on maailman kolmanneksi suurin kirkko. Vaikka sitä rakennettiin peräti 430 vuotta, tyyli pysyi koko ajan goottilaisena. Erityistä oli päästä kävelemään kirkon katolle. Sisällä kirkossa kävimme sytyttämässä kynttilän edellisyönä
syntyneelle kummityttömme pikkuveljelle, lastemme pikkuserkulle.
- San Siron jalkapallostadion on AC Milanin ja FC Interin kotistadion. Vasta kun kierroksella pääsimme käymään joukkueiden pukuhuoneissa,
salamavaloilla räiskiminen paljasti minulle, millaisista pyhäköistä oli kyse. Matkamuistoksi tarttui mukaan kentän nurmikon siemeniä: saa nähdä millaista futista meillä pääsiäistiput ensi vuonna pääsevätkään pelaamaan - ei ainakaan ole kunnon kentästä kiinni!

Bergamo oli kaunis ja mukavan kokoinen kaupunki. Sieltä teimme päiväreissun Monzan F1-radalle, missä oli käynnissä vakioautokisat. Jo niiden näkeminen - tai oikeastaan kuuleminen - teki vaikutuksen. Yleisöä oli niin vähän, että pääsimme parhaille paikoille maalisuoralle. Ja sitten kävelimme itsemme näännyksiin kiertäen katsomassa erilaisia shikaaneita ja kurveja ja ties mitä. Siellä minun kauttasovellusta ei tarvittu - radan kurvit olivat perheen miesväellä jo valmiiksi päässä.

Valmismatkojen sijaan halusin tänä kesänä jotain erilaista: Ryanairin lennot suoraan Tampereelta kohteeseen, hotellivaraukset netistä ja välillä reppu selkään ja junalla uuttta kaupunkia kohti. Viikon aikana yövyimme kolmessa kaupungissa. Viimeisenä oli Garda-järven loma-alueen pikkukaupunki Peschiera del Garda, mistä ohessa on kuvakin. Korkeat vuoret ovat järven pohjoispäässä, mutta etelään meitä veti Gardalandin huvipuisto, mikä oli kyllä upea ja mitä voin lämpimästi suositella!

Perheemme rakastaa pizzaa ja jäätelöä ja pilkälti niillä tämän matkakohteen heille myin. Eikä kukaan niihin pettynyt. Kuvassa herkullisin syömäni pizza: ohuelti tomaattisosetta ja juustoa sekä kirsikkatomaatteja. Uunista ottamisen jälkeen päälle kourallinen rucolaa ja parmesan-lastuja. Samat mausteet olivat muuten herkullisia myös pihvin päällä!

Erityisesti kuopuksemme ihastui myös monipuolisiin pastaruokiin. Niitä on tullut jo kotonakin kokeiltua tuliaisten innoittamana.
Ja jäätelöt - voiko mitään niin hyvää olla?!! Mansikkajäätelö oli oikeasti tehty mansikasta, ei mansikka-aromista ja punajuuriväriaineesta. Oikeesti itse tehtyä ja nimensä mukaista. Söin myös itsetehtyä mansikkamehujäätä - 100 % mansikkaa. Irtojäätelön lisäksi muutamassa paikassa myytiin myös kuvassa olevia itse tehtyjä erilaisia jäätelö- ja mehujäätikkuja.

Pienestä ja vaatimattomasta italian kielen osaamisesta ja Lumia-puhelimeni Italian Travel Phrases -sovelluksesta oli paljon apua. Kun jäätelöidenkin maut olivat vain italiaksi, oppivat pojatkin nopeasti tärkeimmän termit uudella kielellä. Italialaiset myös suuresti arvostivat pientäkin kielitaitoa - tärkeintä oli tulla
ymmärretyksi - tai edes sinne päin, kuten usein kävi.

# data[].attributes.attachment_link.description
Kun kolmilapsinen perhe lähtee lomalle, se voi tarkoittaa aikamoista palapeliä aikataulujen yhteensovittamiseksi. Tämä kesä oli ensimmäinen, kun esikoinen lähti perheloman sijaan kavereiden kanssa kiertämään Eurooppaa. Mieheni puolestaan yhdisti pyöräilyn Alpeilla perhelomaan Italiassa. Tapasimme Milanon rautatieasemalla, sillä meillä oli kaupungissa kaksi tärkeää kohdetta: - Tuomikirkko eli duomo on maailman kolmanneksi suurin kirkko.

# data[].attributes.body
Ensikertaa Kiinassa

Chongqing, hot pot ja munakoiso

Kiinassa opettajia kouluttamassa

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Kameraa tulee voida käyttää kännykän kautta, jotta itse ei tarvitse olla jokaisessa kuvassa mukana.

Käyttö ei saa olla riippuvainen kännykän merkistä tai mallista. Toivon kameran kestävän käyttökelpoisena kännykkää kauemmin ja haluan mahdollisuuden lainata kameraa muillekin. Toiveena toimivuus sekä Android- että iOS-laitteilla.

Edullinen hinta, kun ei minulla laitetta ostaessa juuri ollut vielä käsitystä, mitä sillä teen. Ostin ensin laitteen ja aloitin vasta sitten tutkimaan sen mahdollisuuksia. Joka tapauksessa kamera on parannusta ilmaiseen kännykkäsovellukseen, josta vuosi sitten bloggasin (ks. 360-kuvia kännykkäsovelluksella).

Ensikokemukset Ricoh Theta S -kamerasta

Olen ollut tyytyväinen kameraan, joskaan en juuri ole muita merkkejä tai malleja kokeillut. Käyttö on helppoa, mutta hetkittäin tuskastun, kun virittäminen kuvauskuntoon kännykän kanssa kestää: täytyy avata kamera ja mobiilisovellus sekä linkittää laitteet keskenään. Kuvia ja videoita voi ottaa myös ilman kännykkää, mutta mobiilisovelluksesta näkee onnistumisen ja voi säätää valotusta. Jalustana olen käyttänyt tilanteen mukaan sekä "kävelysauvajalustaa", jonka voi tökätä maahan että pientä kolmijalkaa, joka kulkee käsilaukussa.

Kuvat tallentuvat kameraan ja mobiilisovellusta käytettäessä myös mobiililaitteeseen. Tämä on hyvä, sillä reissussa voi kuvat poistaa kännykästä, kun sen tila uhkaa loppua. Vielä en ole kuvankäsittelyä opetellut, mutta toisinaan otin haastavissa tilanteissa 2-3 kuvaa, jotta sain valotuksen kohdalleen.

Tour Creatorilla oma 360-tarina Montenegrosta (ohjeita tarkennettu viimeksi 28.4.19)

Olin kesä-heinäkuun vaihteessa puolisoni kanssa TUI:n äkkilähtömatkalla Montenegron Budvassa. Vuokrasimme auton koko viikoksi ja kiertelimme pitkin pientä ja vuoristoista maata. Valokuvia otin pääosin 360-kameralla ja tein niistä alla olevan tarinan (tour) Googlen Tour Creatorilla. Vuodenvaihteessa Google mahdollisti omien tarinoiden jakamisen Google Expeditions -sovellukseen (ks. bloggaus), minkä avulla voi viedä ryhmän virtuaaliselle luokkaretkelle.

Tour Creatorilla on erittäin helppo tehdä tällaisia tarinoita. Sovelluksesta löytyy löytyy parisenkymmentä valmista virtuaaliretken pohjaa, jotka voi kopioida itselle muokattavaksi. Virtuaaliretkiin voi poimia omien kuvien lisäksi sovelluksen kautta löytyviä 360-kuvia Googlen katunäkymästä. Ne saa käyttöön siirtämällä kartalla näkyvän ihmishahmon haluamaansa kohtaan, jolloin kartasta näkee sinisellä, minne hahmon voi siirtää.

Alkuperäisessä Montenegron tarinassani on kuusi 360-kuvaa (tarinaa on muokattu myöhemmin) ja lisäsin muihin paitsi ensimmäiseen kuvaan pisteitä (point of interest), joissa kerron lisätietoja kohteesta tekstin tai valokuvan avulla. Tarjolla on myös mahdollisuus äänittää oma selostus ja tuoda kuvaan sopivaa taustamusiikkia, mutta niitä ominaisuuksia en vielä tässä ensimmäisessä tarinassani käyttänyt. Äänitiedostoja voi tehdä helposti pc-koneella esimerkiksi Vocaroo lla. Tiedoston saa siitä tallennettua tarvittavassa mp3-muodossa.

# data[].attributes.attachment_link.title
360-kuvista Tour Creator -matka Montenegroon

# data[].attributes.attachment_link.description
Kameraa tulee voida käyttää kännykän kautta, jotta itse ei tarvitse olla jokaisessa kuvassa mukana. Käyttö ei saa olla riippuvainen kännykän merkistä tai mallista. Toivon kameran kestävän käyttökelpoisena kännykkää kauemmin ja haluan mahdollisuuden lainata kameraa muillekin. Toiveena toimivuus sekä Android- että iOS-laitteilla. Edullinen hinta, kun ei minulla laitetta ostaessa juuri ollut vielä käsitystä, mitä sillä teen.