# data[].attributes.body
Frangi riik oli Karl Suure valitsuse all olev riik (482-843), mis andis alguse tänapäeva Prantsusmaale, Saksamaale ja Itaaliale. Nagu ka näha animatsioonil lagunes aastal 843 Frangi riik kolmeks ning jagati kolme Karl Suure järeltulija vahel

# data[].attributes.body
Kiievi-Vene riiki kujutatakse üldiselt idaslaavlaste riigina, ent vähemalt alguses, kui riigi keskus asus Loode- ja Põhja-Venemaal kaubateel varjaagide juurest kreeklasteni, Laadoga Järve juures Aldeigoburgis, ei olnud see nii. Riigi rajasid tõenäoliselt Skandinaaviast pärit, ilmselt russide hõimu kuulunud varjaagidest (viikingitest) ülikud ja nende kaaskond, esimesteks alamateks aga olid soomeugrilased. Proto-Novgorod, riigi oletatav keskus 862-868, asus soomeugrilaste asualal. Rjuriku ajal ei elanud riigis ilmselt arvestataval arvul slaavlasi, pigem oli tegu soomeugri riigiga

# data[].attributes.body
Bütsants ehk Ida-Rooma riik ehk Ida-Rooma keisririik ehk Ida-Rooma impeerium oli riik, mis tekkis Rooma keisririigi idaosa territooriumil riigi jagunemise tagajärjel. Bütsantsi tekke eelloos on väga oluline aasta 324, mil Constantinus Suur otsustas viia riigi idaosa pealinna Väike-Aasias asunud Nikomeediast Bosporuse väina äärde Byzantiumi, mille nimeks sai Konstantinoopol, "Constantinuse linn" (alternatiivne nimi oli "Uus-Rooma"). Rooma riik jagati lõplikult aastal 395 pärast imperaator Theodosius I (valitses 379–395) surma. Bütsants saavutas suurima territoriaalse ulatuse Justinianus I valitsusajal (527–565), kes vallutas tagasi suure osa endise Lääne-Rooma riigi aladest. Seejärel riik mõnevõrra nõrgenes, kuid Herakleios I valitsemisperioodil (610–641) viidi läbi ulatuslikud sõjaväe ja haldusreformid (uuteks haldusüksusteks said teemad) ning riigikeelena võeti kasutusele kreeka keel (ladina keele asemel).[8] Riik eksisteeris 4. sajandist kuni aastani 1453 – ligi 1000 aastat kauem kui Lääne-Rooma keisririik. Enamiku sellest ajast kuulus Bütsants oma majanduse, kultuuri ja sõjaväelise tugevuse poolest Euroopa mõjukamate riikide hulka, seda vaatamata ebaedule ja territooriumite kaotusele Rooma-Pärsia ja Bütsantsi-Araabia sõdade käigus. Impeerium taastus tagasilöökidest Makedoonia dünastia valitsemise ajal aastatel 867–1056 ning muutus 10. sajandi lõpus uuesti silmapaistvaks suurvõimuks Vahemere idakaldal, konkureerides ülemvõimu pärast Fatimiidide kalifaadiga. Pärast aastat 1071 kaotas Bütsants suurema osa oma Väike-Aasia territooriumist Seldžukkide dünastiale. Komnenoste dünastia ajal suutis riik 12. sajandil mõneks ajaks oma domineeriva positsiooni tagasi võita, kuid pärast Andronikos I Komnenose surma 1185. aastal sai alguse impeeriumi uus allakäik. Riigile sai saatuslikuks Neljas ristisõda, mille käigus Konstantinoopol vallutati ja Bütsants jagati mitmeks väikeriigiks. Vaatamata pealinna tagasivallutamisele 1261. aastal jäi Bütsants Palaiologoste dünastia valitsemise ajal üheks paljudest rivaalitsevatest riikidest Vahemere idakaldal. Samas olid riigi viimased 200 aastat kultuuriline õitseaeg.[9] Sellele järgnenud kodusõjad 14. sajandil muutsid Bütsantsi nõrgaks ning enamik järelejäänud territooriumidest kaotati Bütsantsi-Osmanite sõdade käigus, mis kulmineerusid Konstantinoopoli langemisega 1453. aastal ja ülejäänud alade vallutamisega Osmanite riigi poolt.

# data[].attributes.body
Vallutussõjad Inglismaa pinnal• 11.sajandi algul liideti Inglismaa Taani kuningriigiga.• 1066 troonipärimisküsimusest ajendatud rünnakud.• Norra kuningas Haroldi ja Normandia hertsogi Williami vastuolud. Normannide vallutused• Hastingsi lahing toimus 14. oktoobril 1066 normannide ja anglosakside vahel. Normannide juhiks oli Normandia hertsog William Vallutaja.• Normannid saavutasid võidu ja William sai kuningaks.• Tekib Inglismaa-Normandia ühisriik.• Ühiskond jagunes prantsuse keelt kõnelevaks ülemkihiks ja anglosaksidest alamkihiks.

# data[].attributes.body
https://www.slideshare.net/uhisgum/keskaegne-inglismaa

https://www.taskutark.ee/m/aine/7-klass/ajalugu-7-klass/1-pa-ajalugu-ajalugu-7-klass/

https://et.wikipedia.org/wiki/Inglismaa

# data[].attributes.body
Keskaegne Prantsusmaa katab ala, mis vastab jämedalt tänapäeva Prantsusmaale, Ludwig Vaga surmast aastal 840 kuni 15. sajandi keskpaigani. Keskaega Prantsusmaal tähistasid:

Lääne-Frangi riik (843–987) ja viikingite sissetungid ja Karolingide impeeriumi tükkhaaval lammutamine kohalike võimude poolt,
senjöörliku majandussüsteemi ja feodaalse õigussüsteemi ja isandate ja vasallide vaheliste kohustuste kujunemine,
Kapetingide (987–1328) kontrollitava piirkonna kasv ja nende võitlused laienevate normannide ja Anjou piirkondadega,
kunsti- ja kirjandusloomingu õitsenguperiood 12. sajandist 14. sajandi alguseni,
Valois'de tõus (1328–1589), Saja-aastase sõja pikaleveninud dünastiline kriis Inglismaa kuningriigiga (1337–1453) ja katastroofiline Musta Surma epideemia (1348), ja
prantsuse rahvuse laienemine 15. sajandil ja prantsuse identiteeditunde loomine.

# data[].attributes.body
Saja-aastane sõda (1337–1453) oli konflikt Prantsusmaa kuningriigi ja Inglismaa kuningriigi vahel. Konflikt sai alguse sellest, et Inglased tahtsid saada Prantsusmaa kuningatroonile, kuna Inglismaa kuningal oli rohkem valdusi Prantsusmaa aladel kui Prantsusmaa kuningal endal. Sellega seoses hakkas Inglismaa kuningas Edward III tahtma Prantsusmaa troonile ise, kuna peale Kapetingide pealiini väljasuremist oli tema arvates temal suurim õigus troonile. Prantslastele see idee ei sobinud ja tänu sellele kuulutas Inglismaa Prantsusmaaga sõja

# data[].attributes.body
Sõja alguses oli Inglismaa väga edukas, võites palju lahinguid ja saades palju maad endale.

# data[].attributes.body
Jeanne D'arc, nn Orleansi neitsi, oli Prantsusmaa külast  Domrémy pärit tüdruk, kes väitis, et näeb nähtusi pühakutel nt püha Katariina, Püha Miikael ja Antiookia püha Margareeta. Jeanne D'arc väitis, et jumal oli teda määranud väejuhiks ja oli käskinud tal Inglased Prantsusmaalt väja ajada.
Jeanne D'arc sai oma vöejuhi koha, kus tal läks ka päris hästi, võites lahinguid ja kaitses  Orleansi linna.
23. mail 1430 langes ta Compiègne'i lähedal burgundlaste kätte vangi ning tema saatus jäeti inkvisitsiooni otsustada. Järgnesid pikad kohtuprotsessid, kus Jeanne üritas oma jumalatruudust kinnitada, kuid edutult. Süüdistatuna ketserluses põletati ta tuleriidal.

# data[].attributes.body
https://et.wikipedia.org/wiki/Saja-aastane_s%C3%B5da
https://et.wikipedia.org/wiki/Jeanne_d%27Arc
https://www.taskutark.ee/m/prantsusmaa-ja-saja-aastane-sod/
https://www.opiq.ee/kit/25/chapter/1181
https://heureka.postimees.ee/4129095/kusimus-ajaloost-miks-poletati-prantsuse-rahvuskangelane-jeanne-d-arc-tuleriidal

# data[].attributes.body
Karl Suur oli Frangi riigi kuningas alates 768 (kogu riigi valitseja alates 771) ja Rooma ehk Frangi keiser alates 800. Ta oli väga edukas valitseja, kuid ta oli kirjaoskamatu. Tal olid väga head suhted Rooma paavstiga, kes teda väga tihti toetas. Karl Suur pani oma keisririigiga aluse kolmele hilisemale Euroopa suurriigile: Saksamaale, Prantsusmaale ja Itaaliale. Ta pidas end Rooma keisrite järeltulijaks ja nimetas end Rooma keisriks. Ta oli sõjaliselt äärmiselt edukas, liidendas Frangi riigiga nii Saksamaa (Elbe jõeni), Põhja-Itaalia kui ka Lõuna-Prantsusmaa ning Madalmaad. Ainsana jäid tänase Prantsusmaa aladest tema riigiga ühendamata bretoonide maad (Bretagne). Karl Suur oli Pippin Lühikese poeg.
Karl Suur liikus väga palju mööda oma riiki ringi, kuid tema lemmik puhkamispaik oli Aachen.

# data[].attributes.body
https://et.wikipedia.org/wiki/Kiievi-Vene

# data[].attributes.body
https://et.wikipedia.org/wiki/B%C3%BCtsants
https://www.taskutark.ee/m/butsantsi-riik/
https://www.miksike.ee/documents/main/referaadid/3bytsantsi_kunst.htm

# data[].attributes.body
https://et.wikipedia.org/wiki/Karl_Suur
https://www.opiq.ee/kit/25/chapter/1148
https://www.taskutark.ee/m/karl-suure-impeerium/

# data[].attributes.body
Viikingid olid muinasskandinaavia päritolu meresõitjad, kelle iseloomuliku kultuuri õitseaeg oli umbes 8.–11. sajandil (nn viikingiaeg).[1]

Viikingilinnad
Nimetus "viiking" pärineb tõenäoliselt vanapõhjakeelsest sõnast vík, mis tähendab lahte; viiking on siis "laheline" ehk meresõitja. Kuigi viikingid on nime andnud tervele ajastule, moodustasid sõjakad meresõitjad suhteliselt väikese osa tolleaegsest Põhjamaade elanikkonnast, kes valdavalt tegeles rahumeelse maaharimisega. Teise teooria järgi pärineb viikingite nimetus vanaingliskeelsest sõnast wíc, mis tähendas kaubaasulat. Lisaks vallutustele tegelesidki viikingid ka käsitöö ja kaubandusega.

Viikingid olid osavad laevaehitajad; nende pikklaevade drakkarite plangutus ning suured nelinurksed purjed tagasid oma aja kohta küllalt suure merekindluse. Mereretked viisid viikingeid Islandile, Gröönimaale ning Põhja-Ameerika rannikule. Suurte maadeavastuste eelsel perioodil oli viikingitel märkimisväärne roll uute alade avastamisel, kuid teated nende retkedest ei levinud eriti, sest mõõdistamist ei tehtud ja kaarte ei koostatud.

Ida suunas purjetanud viikingeid nimetati ka varjaagideks. Nende tegevus ulatus Bütsantsini ning nad mängisid olulist poliitilist rolli Kiievi-Vene riigi kujunemisel. Prantsusmaa rannikul nimetati viikingeid normannideks.

# data[].attributes.body
Viikingite peajumal oli Odin, keda võib tunda ära selle järgi, et tal on kõigest 1 silm. Odin oli  sõja, surma, tarkuse, ennustamise, nõidumise ja poeesia jumal

Thor- Odini poeg, kes on kujutatud rohkem kurjana kui heatahtlikuna, nagu on teda näidatud väga kuulsates filmides. Thor oli äikse ja tormijumal
Freya- ehk Frigg oli viljakuse jumalanna.
Baldur- Odini ja Friggi laps, kes ei tunne mitte midagi, kaasaarvatud valu.
Tyr on üksikvõitluse ja kangelaslikkuse jumal muinaspõhja mütoloogias, keda kirjeldatakse ühekäelise mehena.
Tyri on kirjeldatud ühekäelisena, kuna müüdi järgi jäi ta üks käsi hunt Fenriri lõugade vahele.

# data[].attributes.body
https://et.wikipedia.org/wiki/Keskaegne_Prantsusmaa