# data[].attributes.headline
Tips til analyse af tekster indenfor emnet

# data[].attributes.subject
Tips til analyse af tekster indenfor emnet

# data[].attributes.body
Noveller:
Pragmatik - Det talte og anvendte sprog
- Vi kommunikerer på en anden måde når vi oplever sorg

Personkarakteristik
- Hvordan personen forholder sig til døden, og hvis, hvordan personen ændrer sig gennem historien. Bliver de bedre til at håndtere døden, eller værre?

Salmer og digte
Ydre komposition
Indre komposition
Antiteser
Vanitassymboler eller semantiske felter
- Skaber et godt overblik

# data[].attributes.body
Høstgildet er skrevet i 1947 = 2 verdenskrig

Efterkrigsmodernisme

Litteraturstrømning som man tager alvorligt

Man bruger litteraturen til at bearbejde sorgen, og den ødelæggelse som krigen har efterladt

Heretica modernisme

Det er det modsatte af realisme

Teksterne kigger på eksistentielle problemer, og noget som af det der er fælles ved at være menneske

Heretica = Kætter, en der ikke er kristen og en der gør opgør med en norm

Forfatterne i denne periode var kættere

Digtning var avantgard = svær tilgængelig, det var kun nogen der kunne forstå det

Eksistentiel interesse

Der er en særlig interesse for at sætte fokus på det alle har tilfælles

Vi eksisterer i en verden hvor der ikke er nogen mening

Man kan ikke bruge ideologierne som bærer noget godt med sig

Hvad det vil sige at være menneske

Kriser der kan opstå, når man skal tage et valg om hvem man er

Han er kendt for at skrive religiøst

Der er livskriser og der er ikke mening med livet

Sproget er symboltungt

Søren Kierkgaards eksistentialisme

Martin er inspireret af ham

Stadielæren

Hvis man gør som alle andre gør, og flyder med strømmen = Spidsborgeligt valg

Æstetikeren = Man har set livets meningsløshed, man er opgivende overfor verden, og man sørger for at tilfredsstille sine nydelser. Man tager ikke livet alvorligt. Derefter vil man havne i en krise, fordi det ikke er holdbart, så man tager et etisk valg, så man er nødt til at bestemme hvornår noget er etisk godt og dårligt. Man erkender hvem man selv er

Han lader gud indtage en rolle

Analyse af høstgildet
Personkarakteristik af faderen:

“Han bar sin dreng forbi dem ud gennem døren”

I starten er hans forhold til døden meget roligt, og han har selv en meget rolig holdning til at hans søn er død

“Kan du gøre ham levende”

Det begynder at gå op for ham at hans søn er død

Han føler ikke der er nogen der kan hjælpe ham, og ved at spørge om han kan gøre ham levende hvilket er umuligt, så siger han indrekte at han bare skal lade vær med at hjælpe fordi han ikke kan gøre noget

Istedet for at få hjælp, så vil han hellere deale med sorgen på hans egen måde, hvilket gør ham på en måde til en selvstændig person

Han befinder sig i den liminale fase igennem hele historien, det kan man se fordi han er meget isoleret fra alle andre

Antitese = Ham og præsten, hvilket tydeliggøre hvor forskelligt et forhold mennesker har til døden. Nogen lukker sig inde, mens andre bliver helt hysteriske

Analyse af samtalen:

“Jeg vil hjælpe dig” “Jeg vil hjælpe dig” “Kan du gøre ham levende”

Præsten benytter sig af høflighedsprincipperne, han er bl.a. hensynsfuld

Præsten bryder sandhedsmaksimen, fordi man kan nærmest høre at når han siger “Jeg vil hjælpe dig” så tror han ikke selv på det, og lader bare faderen gå

Der er altså et meget fjernt forhold til døden, og selv præsten som dealer med det hver dag, har svært ved hvordan han skal håndtere det

Præsten befinder sig i back stage men det lykkedes ikke for ham, for han har svært ved at agere overfor faderen

Symboler

Når faderen sætter træskoene inden han henter sin søn = Memento mori?

Fortolkning:

Præstens forhold til døden er et af de vigtigste temaer i novellen

Det er et emne som skal være med til at generalisere det her tabu som mange mennesker har omkring døden “Præsten vidste ikke hvad han skulle gøre”

Kristendom er der til en baggrund og man kan læne sig op af sin tro

# data[].attributes.body
Analyse:

Sprog

Parataktisk sætningsopbygning/refleksion, hvilket gør at sproget bliver meget opremsende “Og så fik jeg kvalme og så skulle jeg brække mig”, men det bliver brudt af beskrivende elementer

Minder om en dagbog

Hendes sprog er meget provokerende og opgivende hele tiden “Jeg husker listen som jeg ugenligt redigerede over hvilke af mine venner der ikke kunne overskue mig”

Det gør at man bliver provokeret selv, fordi man tænker at hun skal nyde livet mens hun kan, men samtidig er sproget meget personligt og hun præsenterer nogen handlinger som man ikke kan relatere til, hvilket yderligere gør at man ikke kan relatere til emnet

Fortælleren

Indre synsvinkel “Det var okay han ikke ville have mig som forældre når nu jeg snart skulle dø”

Vi bliver meget bevidste om hun har problemer, og hun har svært ved at håndtere hendes sygdom

Nogen gange er hun meget afklaret med det hele, og andre gange får hun angst

Komposition

Ydre: Atypisk, der er steder hvor der står en enkelt sætning “den syge får tilsendt mange emoljs”. Sætningen virker mere betydningsfuld når den står alene, og den står også i kontrast til det andet

Indre: Fremstillingen af begivenhederne er udsnit af virkeligheden, det er en form for impressionisme

Kronologi: Erindringer af hendes hverdagsliv, som hun skriver på hospitalet

Hun har taget de vigtigste passager og sat dem ind, men der er ikke en kronologisk orden i det

Forvirrende del af tid, fordi emnet der bliver snakket om er døden

Miljø

Urealistisk miljø af hospice

Hospice = Mellemstadie

Fortolkning

Det er hårdt at leve et sted hvor alle siger at det hele nok skal blive bedre, man kan ikke bare blive adskilt sig fra de raske og leve et normalt og godt liv

Hun kan ikke leve op til rollen som mor, og hvordan sygdom ændrer opfattelsen af livet

Så snart du bliver syg skal man på hospital og alt muligt andet som er meget trættende i længden

Den giver et indblik i hvordan de syge ser på de raske og hvordan de raske ser på de syge

# data[].attributes.body
Præst og forfatter

Han skriver om romantisme

Det melankolske

Menneskets skyggesider

Drift over for norm

Arbejder med begrebet tid

Tiden bliver behandlet som noget der er sket og man kan ikke få tiden igen

Poetisk realisme

Man arbejder med tingene som de er i virkeligheden men er poetisk beskrevet

# data[].attributes.body
1. Artiklen beskriver det 21. århundrede som et “sorgens århundrede”. Hvordan skal man forstå det?

Sorgen har altid været svær for mange at snakke om, men 9/11 er et eksempel på en begivenhed der startede bølgen omkring det at udtrykke sine følelser omkring sorg. Man er blevet bedre til at snakke om det, og det er ikke længere et så stort tabu som det var engang.

2. Hvad er Else Holte Kofoeds bud på, hvorfor der er en øget interesse for kunst, der interesserer sig for sorg og død?

Det giver et andet billede af sorgen og tabet man lider under

3. Hvad udtaler hospitalspræst Tom Kjær sig om, hvad der er karakteristisk for sørgendes måde at tale om sorg på? Hvad fortæller de sørgende?

Folk fortæller om de ting de har oplevet med den person, som de ikke kan mere. Det er ikke så meget "jeg har mistet hende" det er mere "vi plejede at gøre det her sammen, men det kan vi ikke mere, fordi hun er her ikke"

Argumenter:

- "Sorg ikke kan være en psykisk forstyrrelse fordi der er en mening med den lidelsesfulde følelse man har"

- "Pludselig skal alt måles på skalaer med plusser og minusser, og hvis der er tilstrækkelig med minusser, skal vi behandle"

- "Der er jo både dem som føler sig som dårlige forældre, hvis de ikke får en diagnose som følge af barnets død, og dem som absolout ikke vil kaldes psykisk syg"

- "For i den diagnose ligger en forståelse af, at har man hat det virke- lig svært i længere tid, må man have en psykisk syg- dom."

- "når en menneskelig til- stand først får en diagnose og bliver kategoriseret som en psykisk sygdom, følger scree- ningerne, behandlingerne og medicinen."

# data[].attributes.body
Ydre komposition

15 strofer

AABBCCC

Samme endelse

Indre komposition

Jeg’et beskriver først at folk har en tendens til at se på rigdom, så er der et skift fra strofe 8 og 9, hvor det bliver noget andet man fokuserer på

Antiteser (fokuser på det generaliserede jeg)

Sorg og glæde

Vokser og aftager

Solen og månen

Jesus og satan

Alle kan relatere til det

Vanitassymboler (fokuser på det generaliserede jeg)

Skygger

Bobler

Solen

Månen

Teori indenfor emnet salmer:
1. Hvad er der særligt ved jeg’et i salmedigtning, som er forskelligt fra det traditionelle lyriske jeg?

Jeg'et er ikke individualiseret, dvs. at det kommer ikke med subjektive holdninger, men det er et generaliseret jeg, som kommer med holdninger ud fra kristne erfaringer.

2. Religiøst set mener man, at salmen kan ophæve tid og rum. Hvad betyder dette - forklar med dine egne ord.

Salmerne er med til at skabe et fællesskab, og kan samtidig ophæve tid og rum, fordi at det kan være sangen er skrevet for 100 år siden, men dem der synger dem kan derfor føle en vis forbindelse til forfatteren som skrev sangen for 100 år siden.

3. Hvordan kan det at synge en salme betragtes som et vedligeholdelsesritual?

4. Reflektér over, hvad en begravelsessalme kan have af funktioner for de sørgende. Kom med konkrete eksempler.

Jeg mener at salmen kan have to funktioner. Hvis det er en sørgelig sang så kan man blive rigtig ked af at høre den, fordi man bliver mindet om alle de ting personen besad. Men den kan også virke opmuntrende, fordi salmen kan minde en om alle de gode ting man havde med personen.

# data[].attributes.body
Thomas Kingo og barokken
- Vanitas motivet =

Forfængelighed/forgængelighed

Ting som viser noget oppustet eller noget flot på ydersiden

Man bliver bevidst om at det er skrøbeligt, og at det forsvinder på et tidspunkt

Memento mori = Husk at du skal dø

Man skal ikke fokusere på døden men gud

Antiteser = Modsætninger

- 3 fasemodel for overgangsritual