# data[].attributes.body
1.Qui és Eurípides i quines tragédies va escriure?

# data[].attributes.body
Va ser un dels tres grans poetes tràgics de la Grècia antiga, juntament amb Èsquil i Sòfocles.
Va nèixer al 480 a.C i va morir al 406 a.C.

En les seves obres, els déus i els mites freqüentment hi apareixen parodiats o envoltats d'un clima negatiu. Una de les seves cites més conegudes és: "A qui els déus volen destruir, abans l'embogeixen", afirmació que va suscitar polèmica i crítiques.

# data[].attributes.body
Es creu que va escriure 92 drames, però només se'n coneix l'existència de 19, que mostren que va ser un tràgic de mèrit incomparable.

Veia el món com un lloc on l'oportunitat, l'ordre, la pau, la raó i la tolerància eren constantment frustrades per la irracionalitat i la violència.

# data[].attributes.body
Alcestes (Ἄλκηστις)

Medea (Μήδεια)

Els heràclides (Ἡρακλεῖδαι)

Hipòlit, (Ἱππόλυτος στεφανοφόρος)

Andròmaca (Ἀνδρομάχη)

Hècuba (Ἑκάϐη)

La follia d'Hèrcules (Ἡρακλῆς μαινόμενος)

Les suplicants (Ἱκέτιδες)

Ió (Ἴων)

Les troianes (Τρῳάδες)

Ifigenia a Tàuride (Ἰφιγένεια ἡ ἐν Ταύροις)

Electra (Ἠλέκτρα)

Helena (Ἑλένη)

Les fenícies (Φοινίσσαι)

Orestes (Ὀρέστης)

Ifigenia a Àulida (Ἰφιγένεια ἡ ἐν Αὐλίδι)

Les bacants (Βάκχαι)

# data[].attributes.body
2.Què és un mite?Expliqueu el mite de Jason i els Argonautes.

# data[].attributes.body
Un mite és un relat tradicional que es refereix a esdeveniments prodigiosos, protagonitzats per éssers sobrenaturals o extraordinaris, tals com déus, herois, mons o personatges fantàstics, els quals busquen donar una explicació a un fet o fenomen.

Els mites formen part del sistema de creences d'una cultura o d'una comunitat, la qual els considera històries veritables. Al conjunt dels mites d'una cultura se li denomina mitologia.

Carcterístiques:

Tracta d'una pregunta existencial, referent a la creació de la Terra, la mort, el naixement o similars.

Està constituït per contraris irreconciliables: creació contra destrucció, vida enfront de mort, déus contra homes, o el bé contra el mal.

Proporciona la reconciliació d'aquests pols a fi de conjurar la nostra angoixa.

# data[].attributes.headline
2.2- Explicació del mite de Jàson i els Argonautes:

# data[].attributes.subject
2.2- Explicació del mite de Jàson i els Argonautes:

# data[].attributes.body
Aquest mite està estructurat de manera similar que la famosa Odisea, de Homer. L'objectiu d'aquesta aventura en la cual s'endinsa Jàson, és conseguir el velló d'or custiodat per Enees.

La aventura transcorreig així:

Jàson va encarregar a Argos la construcció d’una nau de cinquanta rems, que anomenà Argo. Jàson convocà tots els herois de Grècia a acompanyar-lo en el viatge. Cinquanta herois acudiren a la crida, entre els quals hi eren Hèracles i Hilas, els bessons Càstor i Pòl·lux, Teseu, Orfeu, Càlais i Zetes, Peleu, Acast, fill de Pèlias, i una única dona, Atalanta, que superava els homes en l’arc i en la cursa. Tots ells reberen el nom d’Argonautes, a les ordres de Jàson.

Al cap de poc arribaren a l’illa de Lemnos, poblada només per dones. Com és d’esperar, cinquanta herois de cop foren molt ben acollits per les lèmnies i la seva reina Hipsípile, tant que s’oblidaren de la seva missió fins que Hèracles els exhortà a partir. Passat l’Hel·lespont, en una escala a la Mísia, Hilas, jove amant d’Hèracles, anà a buscar aigua i fou raptat per les nimfes d’una font, captivades per la seva bellesa. Hèracles el cercà llargament en va, sense preocupar-se de tornar a la nau, que reemprengué la navegació sense ell.

A la Tràcia van trobar Fineu, un endeví a qui els déus havien imposat un càstig doble per haver revelat als mortals els seus secrets: no solament l’havien deixat cec sinó que, a més, l’havien condemnat a viure turmentat per les Harpies, monstruoses aus amb cap de dona que li arrabassaven i li embrutaven amb excrements les abundants viandes parades davant seu cada volta que anava a menjar-les. Càlais i Zetes, els dos fills alats de Bòreas, el vent del nord, van perseguir-les fins a aconseguir el seu solemne jurament de deixar de fer sofrir Fineu. Aquest, a canvi del favor, els va aconsellar la manera de passar les Simplègades, unes enormes roques flotants que obrien i tancaven l’entrada del mar Negre xocant entre si. En arribar-hi, seguint les instruccions de l’endeví, els Argonautes van deixar anar un colom que va aconseguir travessar-les perdent tan sols una ploma de la cua. De la mateixa manera l’Argo va reeixir a passar amb la pèrdua d’una taula de la popa. Des d’aleshores les Ciànees van restar immòbils.

Creuant el mar Negre arriben per fi a la Còlquida, on Jàson es presenta davant el rei Eetes i li demana el velló d’or. Eetes accepta donar-l'hi si Jàson sol acompleix abans dues difícils proves: junyir dos enormes toros ferotges amb peülles de bronze que respiraven foc i tot seguit arar amb ells un camp i sembrar-hi les dents del dragó de Cadme. Amb l’ajut de les arts màgiques de Medea, filla d’Eetes, que s’enamora perdudament de Jàson, pot realitzar aquests treballs i a més desfer-se dels homes armats que sorgeixen de la terra en sembrar-hi les dents del dragó. Tot i així Eetes no té la intenció de lliurar-li el velló sinó de assassinar a traïció tots els Argonautes. És altre cop Medea que els ajuda: després que ella adorm el dragó que el custodiava, s’apoderen del velló i fugen en l’Argo tot emportant-se Apsirt, el petit germà de Medea. Quan s’adonen que Eetes els persegueix, Medea esquartera el seu germà i n’escampa els membres pel mar perquè el seu pare perdi el temps recollint-los i abandoni la persecució.

Durant deu anys visqueren feliços i tingueren dos fills fins que s’esdevingueren els fets narrats per Eurípides a la tragèdia Medea: Jàson decidí divorciar-se de Medea i casar-se amb la jove filla del rei. A punt de celebrar-se el casament, Medea, enfollida de gelos i despit, envià a la seva rival una vestit embruixat que abrasà la núvia en posar-se’l i el seu pare quan l’anava a auxiliar. Però la seva venjança no s’aturà aquí sinó que arribà a l’atrocitat de matar els fills que ella mateixa havia tingut amb Jàson. Després fugí a la cort del rei Teseu d’Atenes.

# data[].attributes.body
3- Qui van ser Medea i Jàson?

# data[].attributes.body
Jàson,en la mitologia grega, és un heroi tessali, cap dels argonautes i espòs de Medea. Era fill d'Electra i Zeus, i germà de Dàrdanos i Harmonia, o bé, segons una altra tradició, d'Èson, rei d'Iolkos, i Polimeda, filla d'Autòlic, la seva dona.

Medea , en la mitologia grega, era filla d'Eetes, rei de la Còlquida i de la nimfa Idia. Era sacerdotessa d'Hécate, que alguns consideren la seva mare i de la qual se suposa que va aprendre els principis de la bruixeria junt amb la seva tia, la maga Circe. Així, Medea és l'arquetip de bruixa o bruixot, amb certs trets de xamanisme.