# data[].attributes.body
Rygsøjlen hvori rygmarven ligger beskyttet, opdeles teknisk i 5 segmenter; cervikale, thorakale, lumbale, sakrale og kokcygeale segment.

De 2 nederste segmenter er hos de fleste mennesker sammenvoksede, mens ryghvirvlerne i de 3 øverste segmenter er adskilt fra hinanden med en bruskpude, en diskus.

Hver diskus har en blød kerne, hvis der kommer revner i den omgivende brusk, kan man få en udbulning af den bløde kerne, en diskusprolaps, som kan trykke på rygmarven eller de nerver der går fra rygmarven ud til kroppen. Disse nerver benævnes efter hvilken ryghvirvel nerven passerer ud ved.

# data[].attributes.body
Hoften indeholder de to hofteledflader og danner overgangen mellem krop og benene. Hofteleddet er legemets største kugleled. Det tillader bøjning, strækning, ind- og udadføring samt rotation af benet.

Knoglerne i hofteleddet omfatter lårbenshovedet, der er kugleformet og bækkenets hofteskål. Tilsammen danner de kugleleddet. Ledfladerne på lårbenshovedet og hofteskålen er dækket af brusk, der har til formål at nedsætte belastningen på ledfladerne.

Inde i hofteleddet findes der et ledbånd, der går fra toppen af lårbenshovedet og ind i bunden af hofteskålen. Det virker stabiliserende og fører også blodkar ud til lårbenshovedet specielt i de yngre år. Omkring hofteleddet er der en ledkapsel, der er forstærket med ledbånd på alle sider. Ledkapslen sidder fast på hofteskålen gennem en tyk bruskskive også kaldet en ledlæbe. Ledlæben fæstner hele vejen rundt på kanten af hofteskålen. Den fungerer som en tætningsmanchet, der giver en tæt overgang mellem lårbenshovedet og hofteskål.

# data[].attributes.body
Den røde "snor" gennem rygsøjlen er rygmarven. Det er den legemsdel der sender beskederne ud til rygledene fra hjernene af.

# data[].attributes.body
Skulderen består af knogle, ledbånd, sener og muskler, som forbinder armen med kroppen. De tre knogler, som udgør skulderleddet, er kravebenet (clavicula), skulderbladet (scapula) og overarmsknoglen (humerus). Skulderen har to led, som samarbejder for at sikre armens bevægelser.

Akromioklavikularleddet, AC-leddet, er et glideled mellem kravebenet og den yderste del af skulderbladet (acromion) og danner yderkanten på skulderen. AC-leddet gør det muligt for os at hæve armen op over hovedet.
Skuldersmerter

Skuldersmerter forekommer hyppigt

Smerterne kan skyldes overbelastninger i relation til ens arbejde eller mere akutte skader eksempelvis opstået under sport

De typiske symptomer er smerter og nedsat bevægelighed af skulderen

Irritation omkring senerne og slimsækkene er hyppige. Ledkapslen kan være påvirket og medføre såkaldt frossen skulder

Behandlingen afhænger af årsagen til lidelsen. De fleste tilfælde kan behandles uden, at der er behov for operation.

Skulderbladet er en flad knogle, der sidder bag på skulderen. Det danner direkte led med overamen
og kravebenet og ligger som udgangspunkt tæt op ad brystkassen bagtil. Man man tydeligt mærke
visse strukturer på skulderbladet og i visse tilfælde kan de tydeligt ses også.

Ligeledes har visse af musklerne også indflydelse på underarmens stilling.
De bevægelser, der kan laves over skulderen er:
Depression – skulderen presses nedad
Elevation – skulderen løftes opad
Retraktion – skulderen trækkes bagud
Protraktion – skulderen trækkes fremad
Abduktion – albuen løftes ud til siden
Adduktion – albuen føres ind foran eller bagved kroppen
Fleksion – albuen føres fremad
Ekstension – albuen trækkes bagud
Indadrotation – underarmen føres ind foran kroppen
Udadrotation – underarmen føres ud til siden
Circumduktion – armen svinges hele vejen rundt.

# data[].attributes.body
Hvirvelsøjlen (billedet nedenfor) har form som en dobbelt s-formet stav, der går fra kraniet til bækkenet.
Den består af i alt 24 frie hvirvler, der er delt op i tre afsnit, 7 halshvirvler, 12 brysthvirvler og 5 lændehvirvler.
Yderligere findes der i korsbenet 5 sammenvoksede hvirvler og i halebenet 4 sammenvoksede hvirvler.

Hvirvelsøjlens funktion:

Den danner det aksiale skelet, der holder kroppen oprejst

Den bærer en stor del af kropsvægten

Den overfører belastningen fra overkroppen til underkroppen

Den beskytter rygmarven

Den dæmper belastningen fra de stød, der kommer fra gang og løb

Den bærer brystkassens skelet, der er hæftet til de 12 brysthvirvler og kraniet, der hviler på den øverste halshvirvel.

# data[].attributes.body
Knæleddet er kroppens største og mest komplicerede led.

Det danner forbindelse mellem lårbenet (femur),  skinnebenet (tibia) og knæskallen (patella). Knæskallen er  indkapslet i den sene, der går fra lårmusklen ned til skinnebenet. Alle ledflader i knæet er dækket af brusk, der hjælper til at nedsætte belastningen

# data[].attributes.body
Rygproblemer skyldes oftes manglende muskelstyrke og muskelkontrol. Ligesom resten af kroppen har ryggen det også bedst med at blive brugt.

Men ikke alt træning er lige effektiv. Træning af mave-/rygmuskulatur (core-træning) kan forbygge rygproblemer. Samtidig er det vigtigt at træne ryggens bevægelighed, fordi rygsøjlens fleksibilitet har betydning for vores samlede bevægelighed.

Regelmæssig træning er vigtig, men gode arbejdsstillinger og god løfte-bæreteknik er også nødvendige for at holde ryggen sund og rask. En sund ryg må først og fremmest være stabil omkring leddene i hvirvelsøjlen. Det opnås kun ved at aktivere det inderste muskellag tættest på leddene, som består af den tværgående bugmuskel og de små dybe rygmuskler.
Hvis et enkelt led i kæden er svagt, påvirker det bevægelsen.

# data[].attributes.body
Som det ses af figuren, har hvirvelsøjlen nogle krumninger, som fremmer dens evne til at støddæmpe. Hvirvelsøjlen er sammensat af hvirvler, der vokser i størrelse ned mod bækkenet, fordi belastningen her er størst. En hvirvel består af et hvirvellegeme og en hvirvelbue med fremspring. Fremspringene på hvirvelbuen bruges til muskeltilhæftninger og muskeludspring. Imellem hvirvellegemerne findes nogle bruskskiver, som kaldes for discus.