# data[].attributes.body
L'exili és el fet d'abandonar, voluntàriament o per la força, el territori que hom identifica com a pàtria. Generalment obeeix a motivacions polítiques, i es pot entendre com una forma de càstig o de vida en solitud.
*https://ca.wikipedia.org/wiki/Exili

Haver de exiliar i deixar el país on has viscut tota la vida per motius de guerra, fam, diners, etc. i saber que es un viatge sense retorn es ho que crec que es ho mes dur per un exiliat. La gent exilia perquè es l'únic i últim recurs que tenen per sobreviure, i estan en condicions pèssimes. Amb fam, sense casa, alguns sense familia, sense diners...

Abans molta gent va exiliar a America en busca d'una millor vida i també per fugir de la guerra. Actualment els refugiats que arriven a Europa fugint de la guerra, també venen a europa per sobreviure, en busca d'una millor vida.

# data[].attributes.body
És una escena dels exiliats republicans  que l’hivern de 1939 recorrien centenars de kilòmetres per arribar a territori nord-català i francès.
*https://www.timeout.es/barcelona/es/que-hacer/la-retirada-recull-fotografic-de-la-retirada-republicana-del-1939

# data[].attributes.body
Families que van patir un exili obligat, ple de dificultats i desenganys, en acabar la Guerra Civil Espanyola l’any 1939.
*http://culturamataro.cat/ca/agenda/article/la-retirada-exili-febrer-1939-2649

# data[].attributes.body
Remei Oliva
Va exiliar amb el seu germà. Els seus pares es van quedar en Figueres en el bombardeig i el seu marit va marxar amb el regiment. Quan va passar la frontera i va arrivar al camp, les condicions eren pèssimes. Més tard, van conseguir tota la familia anar a un camp junts. Quan va acabar la guerra va anar a la Maternitat ja que estava embarassada i va parir al seu fill Ruben.

Joana Pasqual
Es va exiliar amb el seu marit, que era tinent de l'excèrcit republicà. Durant el seu exili es va quedar embarassada Ho veia tot perdut, el seu fill no sobreviuría en el camp d'Argelers. Per sort la Maternitat d'Elna va trobar-la i li va donar tot allò que necesitava pels seu embarás.

Maria García
María García va caminar des de Barcelona fins a Girona, pel cami molts dels seus amics van morir. Cada cop que s'aproximaven a la forntera és posaven més tristes per qué no sabien el seu destí, i pensaven que seria en unes condicions bones, però van trobar-se a la platja d'Arangels.
La van traslladar a la Maternitat  quan es van donar compte que estava embrassada, finalment va tenir el seu fill que es diu Felipe.

Elisabeth Eidenbenz
Va ser mestra i va ser infermera voluntària de l'Associació d'Ajuda als Nens de la Guerra, per a col·laborar amb el Govern de la República. Allà va dur a terme certes ajudes humanitàries dintre del bàndol republicà.
Quan la guerra va acabar va crear una maternitat on va ajudar moltes dones embarassades que estaven recloses en un camp de concentració. En aquella maternitat es van dur a terme 597 parts. Finalment, l’exèrcit alemany el va clausurar.
Va ajudar a totes les dones que va poder i les va acollir en una casa que estava prop d’Elna, pel que ens van explicar a la sortida, va ser una dona que tenia molt caràcter, però que sempre havia sigut una dona molt generosa. Quan l’exèrcit alemany va venir a veure que passava en aquella casa, ella els va fer fora amb tot el seu caràcter. Va ser una dona amb un caràcter molt fort.

PERQUÉ SON VICTIMES?
Encara que no van morir van patir perdues de sers volguts i van patir un mal fisic i psicologic que no volien. Ja que un victima no és nomes una persona que mor, és una persona que pateix un mal que no vol.

# data[].attributes.body
Les dones que van passar per la maternitat van rebre un bon suport durant l'embaràs. La desnutrició que tenien en el camp de refugiats es va veure acabada gràcies a la maternitat. A més a més, el part era molt més fàcil allà que a la platja, on la mort era quasi segura.
Els nens i nenes nascuts a la maternitat podien créixer alimentats correctament i sortir de la casa amb papers.
*http://bellumnostrum.es/tras-el-rastro-de-la-guerra-civil-espanola-el-hospital-de-maternidad-suizo-de-elna/

# data[].attributes.body
Elizabeth va aconseguir 30.000 francs de Zuric i els va fer servir per fer les primeres reformes, com reparar la teulada i habilitar les tres plantes.
A Suïssa donaven tots els aliments necessaris per als nadons i les mares. Mitjançant apadrinaments personalitzats van aconseguir que tots els nens rebessin una ajuda mensual de la població suïssa. Dintre de la maternitat, es van obtenir produccions hortícoles, juntament amb arbres fruiters que ja hi havia i també es van comprar animals que donaven carn i ous frescos. Les dones que estaven en condicions ajudaven en les tasques de la llar, com cosir o rentar.
*https://elpais.com/diario/2005/10/09/eps/1128839209_850215.html

# data[].attributes.body
Els principals camps de refugiats/concentració que els francesos van establir per als republicans espanyols van ser:

# data[].attributes.body
Va albergar a uns 100.000 refugiats. Estava situat en una platja de la petita localitat d'Argelès-sur-Mer, en el departament de Pirineus Orientals, a 35 km de la frontera de Portbou.
*https://www.publico.es/actualidad/campo-argeles-pesadilla-100-000.html

# data[].attributes.body
Construït al costat de la ciutat del mateix nom, a la regió d'Aquitània del departament dels Pirineus Atlàntics, 84 quilòmetres a l'est de la costa atlàntica i 34 quilòmetres al nord de la frontera espanyola.

# data[].attributes.body
Va ser instal·lat en terrenys de Rivesaltes i Salses com a centre d'instrucció militar, i va albergar des de 1939 a uns 15.000 espanyols.
*http://www.wikiwand.com/es/Campo_de_Rivesaltes

# data[].attributes.body
Aqui trobem el camp de Argelès-sur-Mer al 1939, un immens camp de refugiats amb 100.000 refugiats on els espanyols buscaven sobreviure com podien. Estaven sense espai, desesperats, amb fam...

# data[].attributes.body
Aquesta es una foto d'un camp amb refugiats sirians. Jo sincerament no trobo cap diferencia, la unica diferencia es la fotografia en si, el color. El color ens indica que és una fotografia actual i això s una pena i em fa pensar que com pot estar pasant aixo despres de casi 100 anys. Ho que he apres es que la gent/els paisos que recull als refugiats (paisos avancats i en bones condicions) no es preocupen per ells i no intenten donar molt ajut, en canvi la gent que està en aquestes condicions s'ajuden entre ells. I em fa pensar que la gent en aquestes condicions són mes humanes que els altres.
*https://www.eldiario.es/desalambre/treintena-menores-sufrio-abusos-violaciones_0_515148636.html