# data[].attributes.body
Hüpiklane on kahel jalal hüppav näriline, keda leidub Põhja-Aafrika ja Aasia kõrbetes. Nagu nimest kuulda, liiguvad nad hüpates. Tippkiirusel suudavad nad liikuda 24km/h. Tänu kiirele ja keeruliste mustritega liikumisele, on hüpiklastel väiksem võimalus saagiks langeda. See võimaldab neil urust kaugematel aladel sööki otsida. Hüpiklased kasutavad enda püsti hoidmiseks ja tüürimiseks saba. Neil on suured kõrvad, millega nad ennast jahutavad ja mis annavad neile hea kuulmisvõime. Nende karvkate on pruunikas ja hallikas, et keskkonnaga sulanduda. Hüpiklased on öise eluviisiga ning elavad urgudes, et päeval palava päikese käest ennast kaitsta. Pimedas nägemiseks on Hüpiklastel arenenud suured silmad. Urud uuristavad nad taimede lähedale. Hüpiklaste dieet koosneb peamiselt taimedest, kuid osad liigid söövad ka putukaid.

Allinkad:
https://en.wikipedia.org/wiki/Jerboa
Youtube:
https://www.youtube.com/watch?v=NduZGe_Ekr0

# data[].attributes.body
Harjasheinal on pikad juured, mis jagunevad kolme kihti. Juured kasvavad eri sügavustel ja hoiavad hästi liiva kinni. Harjashein ei pelga liiva alla sattumist - ta kasvatab uued varred või ootab, kuni tuul liiva minema uhub. Harjashein kasvab enamasti nõgudes, et liiv talle peale ei puhuks. Kui tuul puhub juurtelt liiva minema või liiv taime katab, suudab taim kasvatada endale lisajuured ja koguda vett uute varte kasvatamiseks. Juurtel on peal ka kaitsekiht, mis koosneb liivateradest ja taimemahlast.  Kaitsekiht ennetab taime kuivamist ja murdumist.

Kasutatud materjal:
http://www.miksike.ee/documents/main/referaadid/korbeloomtaim.htm

Foto:
https://kids.britannica.com/students/assembly/view/90588

# data[].attributes.body
Kääbusrebane elab Põhja-Ameerika lääneosa kõrbetes ja poolkõrbetes. Tal on tüüpiline rebase kehaehitus: sale keha, kitsas kolju, pikk nina ja pikk kohev saba. Tal on kollakas-oranž karavastik, mis aitab tal sulanduda kõrbe maastiku taustal ning heledad toonid peegeldavad päikese valgust takistades keha ülesoojenemisest. Tema suured kõrvad aitavavad jahutada tema kehatemperaaturi ning annavad talle väga hea kuulmise oma näriliste dieedi jahtimiseks. Ta kannad on karvased, mis suurendab tema liikumise tõhusust liival.

Kasutatud materjal:
https://et.wikipedia.org/wiki/K%C3%A4%C3%A4busrebane
https://en.wikipedia.org/wiki/Kit_fox#Appearance

Foto:
https://et.wikipedia.org/wiki/K%C3%A4%C3%A4busrebane#/media/File:Vulpes_macrotis_mutica_sitting.jpg

# data[].attributes.body
Kõrberebane on küülikusuurune rebane, kes elab Põhja-Aafrika kõrbetes. Tal on öösel nägemiseks kohastunud suured silmad ja pikad, kolmnurksed kõrvad. Kõrvad ning väike ja terav koon kiirgavad soojust, võimaldades palavusega toime tulla. Suured kõrvad aitavad ka rebast kaugelt üles leida. Tema kuulmine on äärmiselt terav. Tal on liivakarva kollane karv, mis on liiva peal peaaegu nähtamatu

Kasutatud materjal: https://et.wikipedia.org/wiki/Fennekrebane
Foto: http://mangukoobas.delfi.ee/media_files/300823l.JPG

# data[].attributes.headline
Thorny devil/Mountain devil/Moolok ( mäekurat)- Mihkel Jakobson

# data[].attributes.subject
Thorny devil/Mountain devil/Moolok ( mäekurat)- Mihkel Jakobson

# data[].attributes.body
Mäekurat( Moloch horridus ) kuulub sisalike hulka.
Ta elab Austraalia kõrbetes.
Nad kasvavad -20cm pikaks ning emased on suuremad kui isased.
On putuktoiduline ja sööb põhiliselt sipelgaid. Nagu enamik kõrbeloomi on ta kõigusoojane.
Elavad 15 kuni 20 aastaseks ja liik ei ole ohustatud.
Mis muudab nad väga huvitavaks on see,et nad on kohastunud väga hästi eluks kõrbes mitmete nutikate kohastumustega:

1. Nende keha on kaetud erinevate musta ja pruuni toonidega, mis vastavalt ümbritsevale keskonnale võib ka muutuda
Põhjus: Pakkuda varju vaenalste eest ja kuna nad on üpris heledad, siis päikesepiirguse peegeldamiseks

2. Neil on üle terve keha palju ogasid.
Põhjus: Kaitse vaenalste vastu, ogad muudavad raskeks neid neelata ja kätte saada

3. Neil on "vale pea" selja peal ning kui nad tunnevad end ohustauna nad peidavad päris pea jalgade vahele ning toovad esile "vale pea"
Põhjus: Et petta vaenlaseid ning vältida enda surma

4. Nad on võimelised omastama vett kogu kehapinnaga ning saavad nii kätte õhuniiskust, vihmavett ja liiva all olevat niiskust, mida muidu oleks väga raske kätte saada.
Põhjus: Vedelate veekogude ja vee vähene leidumine ja väga kuiv kliima.

5. Tugev ja halva soojusjuhtivusega nahk.
Põhjus: Et vältida keha ülekuumenemist, mis võib põhjustada keha erinevate funktsioonide töötamise halvenemist

Kasutatud materjalid:
http://mentalfloss.com/article/57204/20-amazing-animal-adaptations-living-desert
https://en.wikipedia.org/wiki/Thorny_devil
http://www.gettyimages.com/detail/photo/thorny-devil-on-red-sand-dune-in-uluru-high-res-stock-photography/123529216

# data[].attributes.body
Velvitšial on jäme puitunud vars ja niisketesse maapinnakihtidesse ulatuv juur. Taim on kohanenud kõrbekliimaga ja ei vaja kasvamiseks kuigi palju niiskust. Velvitšia eluspüsimise saladus näib peituvat selles, et taim tõmbab endasse hommikust udu, mille rannikutuuled kõrbesse kannavad.

Ühe velvitšia rebenenud leht leiti olevat koguni 8,8 meetri pikkune. Taimed elavad 1500-2000 aastaseks.

Kasutatud materjal:
https://et.m.wikipedia.org/wiki/Velvitšia#

https://wol.jw.org/et/wol/d/r37/lp-st/102004173
Foto: Thomas Schoch

# data[].attributes.body
Must saksauul on omapärane kõrbepuu, mis  hargneb kõrgemalt ja kasvab kuni 10 m kõrguseks. Kasvab kohtades, kus liiv on juba kinnistunud eesmärgil, et juured kinnituvad maapinda kergemalt ja  tema allapoole rippuvad oksad on täiesti ilma lehtedeta või on neil lühikesed teravad soomused. Seepärast on loomulik, et saksauuli kroon on täiesti läbipaistev. Need omadused tulevad kasuks suurte liivatormidega võitlemisel. Samuti on tal paar väga uvitavat omadust nimelt teda on peaaegu, et võimatu raiuda või isegi saagida. Jagu saab sellest vaid siis, kui kirvesilmaga tugev hoop vast tüve virutada. Seejärel puruneb puu kildudeks.

Ka veega ei ole saksauul sõber. Saksauulist tehtud paat vajub koheselt põhja.  Saksauul on nii hea küttepuu, et võib antava kuumuse hulgaga võistelda isegi kivisöe vastu.

Kasutatud materjalid:
http://www.miksike.ee/documents/main/referaadid/korbeloomtaim.htm
http://www.miksike.ee/docs/elehed/8klass/3loodusvoondid/8-3-28-3.htm
Pilt:
http://1.bp.blogspot.com/-SZKlgPNNQKY/VioiZFRy3eI/AAAAAAAAAXY/Ri0dR4JgbPg/s1600/saksauulipuu.jpg
Grete Armei 137c

# data[].attributes.body
Karakal (Caracal caracal) on kaslaste sugukonda kuuluv Aafrika kiskja. Nad kasvavad u 75 cm pikkusteks, kaaluvad 11-13 kilo ning neil on liivakarva karvastik.  Nad võivad elada looduses 12 aastat, vangistuses kuni 17 aastat.
Ta on peamiselt öise eluviisiga.  Saaki (peamiselt närilised ja damaanid) ta ei aja taga, vaid püüab tabada mõne pika, kuni 4,5 meetri pikkuse hüppega. veevajaduse rahuldab ta saakloomade kehavedelike abil.  Ta elab okassea- või rebaseurgudes.
Kasutatud materjalid:
http://tallinnzoo.ee/animal/karakal/
https://et.wikipedia.org/wiki/Karakal
https://www.aardvarksafaris.co.uk/bbcs-the-hunt-the-african-wildlife-and-film-location-secrets-revealed/
Iti Rünkla 8.c

# data[].attributes.body
Ogasabad on agamiidide perekonda kuuluvad sisalikud.  Nende peamiseks elupaigaks on Sahara. Ogasabadele meeldib rohkem elada kivises ja mägises piirkonnas, kus on lihtsam peidupaika leida. Nad on peamiselt taimtoidulised loomad, kuid võivad süüa ka väiksemaid loomi ja putukaid. Nad tegutsevad päeval ja varjuvad ainult keskpäevase päikese eest. Ogasabad on ühed parimad kõrbega kohastunud sisalikud, nad suudavad taluda hästi kuumust ning toime tulla vähese veega, mida hangivad kastest, taimedest ning saagiks püütud putukatest. Ogasabade tähtsaimaks kehaosaks on saba ja nagu nimigi ütleb on nende saba ogaline, mis pakub kaitset vaenlaste eest. Vaenlase eest kaljuprakku põgenedes suleb ta kaljuprao oma sabaga ning ükski vaenlane ei pääse talle ligi. Samuti on ogasaba kohastunud koguma sabasse rasvavaru, et põuaperiood, mil on vähe toitu üle elada.
Kasutatud materjal: https://en.wikipedia.org/wiki/Uromastyx  https://annaabi.ee/ogasaba-o.html  http://www.miksike.ee/documents/main/referaadid/korbeloomtaim.htm
Pilt: https://en.wikipedia.org/wiki/Uromastyx#/media/File:Isats_arantzatsuko_muskerra.jpg

# data[].attributes.body
Kõrbe iguaan(Disposaurus dorsalis) on sisalikud, kes kasvavad 25 - 61 cm pikkad, nende saba moodustab nende kehapikkusest kolmveerand.  Ta on omnivoor, kes sööb putukaid ja taimi. Nad elavad Sonora kõrbes, mis on liivakõrb. Nende kaitsevärvus on kollakas valgete täppidega. Nad pole looduskaitse all ning nad ei ole väljasuremis ohus. Nad tegutsevad kuni 45 kraadini. Nad elavad kuni 10 aastaseks. Nende looduslikud vaenlased on maod ja koerlased. Emased munevad 3 - 8 muna.
Kasutatud materjalid:
https://switchzoo.com/profiles/desertiguana.htm
https://www.desertusa.com/reptiles/desert-iguanas.html
https://en.wikipedia.org/wiki/Desert_iguana
Pilt:
http://www.californiaherps.com/lizards/images/ddorsalisad.jpg

# data[].attributes.body
Laama (Lama glama) on kaamellaste sugukonda kuuluv Lõuna-Ameerika imetaja, Andide indiaanlaste koduloom. Et jääda ellu kõrbes on tal villast kasukas, mis hoiab sooja ja ei lase sooja ligi. Selline kohastumus on väga vajalik, sest kõrbetes kus laamad elavad, asuvad kõrgel ja seal on tavaliselt külm ja suur temperatuuri kõikumine päeva jooksul.
Kasutatud materjalid:
https://ajmsnelling-adaptations.weebly.com/the-llama.html
http://maxpixel.freegreatpicture.com/South-America-Andes-Llamas-Wool-Animal-Mammal-83780

# data[].attributes.body
Surikaat on mangustlaste sugukonda kuuluv kiskja. Surikaadid elavad Lõuna-Aafrika kõrbetes. Temale omased tunnused on hõre ning kollakaspruun karvastik, pikad ja tugevad küünised jalgadel. Nad on võimelised seisma pikalt oma tagajalgadel. Seisvas asendis jälgivad nad ümbrust. Seistes on surikaatitel lihtsam vaenlasi märgata. Surikaadid on kohastunud ehitama oma uru maa alla. Nad kraabivad endale urud, kus neil on võimalik puhata ja ka vaenlaste eest varjuda. Surikaadid on saakloomaks suurematele röövlindudele ja šaakalitele. Surikaatide karvastik aitab jääda märkamatuks ning sulanduda ühte kõrbega. Surikaadid toituvad uru lähedal peamiselt väiksematest madudest, putukatest ja maapinnal elavatest lindudest. Elatakse ühtsetes kolooniates.
Surikaatide tüvepikkus võib olla kuni 30 cm. Kaal umbes 700-750 grammi. Elatakse enamasti 12-15 aastaseks, kuid maksimaalne eluiga on umbes 21 aastat.

Kasutatud materjalid:
https://et.wikipedia.org/wiki/Surikaat
Pilt: https://et.wikipedia.org/wiki/Surikaat#/media/File:Suricates,_Namibia-2.jpg

Luukas Aeg Arbeiter, 137C.

# data[].attributes.body
Omapärased sipelgad, kellel on tagaosa nektariga täidetud, osadel nii tihkelt, et nad ei saa liikuda. Nende ülesanne on teisi sipelgaid toita. Meesipelgad elavad kõrbetaimede juures.

Meesipelgate pea, keha ja 6 jalga on mustad, kuid tagaosa on oranžikas, rohkem meega täitunud sipelgatel on ka triipe näha tagaosas.

Meesipelgad saavad kõrbes hästi hakkama, sest nad saavad pikaks ajaks varustada mett, millest nad toituvad.
Kasutatud materjalid:
https://en.wikipedia.org/wiki/Honeypot_ant
http://bit.ly/2BeNfN5
Andreas Peterson 8.c

# data[].attributes.body
Saguaro kaktus on laialdaselt levinud Saguaro kõrbes, mis asub suuremalt jaolt Mehhikos, üks kolmandik ulatub ka USA pinnale. Saguaro kaktus võib kasvada üle 15 meetri kõrguseks ja elada üle 150 aasta. Saguaro on väga aeglase kasvuga, ühe haru sirgumiseks kulub umbes 40 aastat.

Saguaro kaktusel on kurrutatud pind, mis aitab kaktustel vajaduse korral vett koguda. Vihmaperioodil täitub taim veega ja paisub. Saguaro varred võivad sisaldada lausa mitmeid tonne vett.
Kogutud vee minimaalse aurumise eest vastutavad okkad, mis katavad kaktuse pinda.

pilt:  https://www.google.ee/url?sa=i&rct=j&q=&esrc=s&source=images&cd=&cad=rja&uact=8&ved=0ahUKEwiDsbbfrvjXAhUBDJoKHQacAkwQjhwIBQ&url=http%3A%2F%2Fgerhard-niemeier.de%2FFotogalerie%2FFotos_USA_2%2Fbody_fotos_usa_2.html&psig=AOvVaw3Y5-smftvfv8G_HnTQSGu3&ust=1512752002614536
Allikad: http://www.geo.ut.ee/kooligeo/loodus/korbetaimed.htm

http://www.miksike.ee/documents/main/referaadid/korbeloomtaim.htm

http://www.horisont.ee/arhiiv_2000_2002/h2002n2l12.html

Erko Elbrecht 8.C

# data[].attributes.body
Kobra on mürkmadu, kes on levinud Kagu-Aasias, Aafrikas ja Indoneesias.

Kobra on öise eluviisiga - väldib kõrvetavat päevavalgust, saab saagi kergemini, ootamatult kätte ning võib kasutada pimedust kattena.

Ajab kaela puhevile - hirmutab vaenlast või saaki

Suhu avaneb hingetoru - aitab toitu neelata (neelab toitu tervelt)

Kobra näeb ainult liikumist (ei näe kujusid).

Kasutatud materjalid:
http://www.miksike.ee/documents/main/referaadid/korbeloomtaim.htm

https://www.google.ee/search?q=cobra&source=lnms&tbm=isch&sa=X&ved=0ahUKEwjl74vnrvjXAhWhFZoKHcL_DogQ_AUICigB&biw=1396&bih=646#imgrc=aQfGsSZznQoVzM:

Haide Maria Kuusik, 8c

# data[].attributes.body
Kraeagaam elab puude otsas. Ta elab Austraalia põhjaosas ja Uus-Guineal. Tal on kaelas krae mida ta saab laiali ajada. Kui ta satub maapinnale on ta võimeline jooksma väga kiirelt tagajalgadel.

Ta on aktiivne päeval nii nagu enamus teised sisalikud. Päike teeb ta vere soojaks ja annab energjat jahtimiseks ja jooksmiseks. Tal on teravatipulised soomused. Ta oskab hästi puult puule ronida. Tal on ka võime joosta nii neljal jalal kui ka kahel jalal. Ta ei saa lasta oma saba küljest, aga tema kaitse on enda krae laiali ajamine (krae võib olla kuni 25 cm-ise läbimõõduga). Ta toitub putukatest, ämblikest ja väikestest imetajatest. Neid söövad teised sisalikud, maod ja erinevad imetajad. Emane muneb 2- 8 muna. Pojad on 8- 12 munas ja peale koorumist on nad omapead.

Nende pikkus on 45- 90 cm. Krae läbimõõt 20- 25 cm. Kaaluvad kuni 500g. Suguküpsed 2- 3 aastaselt.

Kasutatud materjalid:
http://miksike.ee/docs/referaadid2005/kraeagaam_evelin.htm

Marcus Karu

# data[].attributes.body
Tuleb hästi toime tuulises keskkonnas, sest siis tolmneb kõige paremini ja kiiremini. Kogub vett suurtesse datli kobaratesse ja peab suunama energia suurtesse kobaratasse, mitte laiali ümber puu. Datlite abil hoiab vett endas. Kohastunud kuiva pinnasega.

https://www.youtube.com/watch?v=XHaW_Y63TRQ

Loona Marie Pruli

# data[].attributes.body
Harilik sarvikrästik on valdavalt öise eluviisiga mürkmadu. Ta elab Põhja-Aafrikas ja Lähis-Idas. Teda on lihtne ära tunda silmade kohal asuvate teravate püstsete silmaüliste soomuste järgi, kuigi esineb ka isendeid kellel need puuduvad.

Keha pikkus on 30-60cm ja maksimumpikkus kuni 85cm. Emased on suuremad kui isased. Silmad on neil väljaulatuvad ja asuvad pea külgedel. Isastel on pea ja silmad suuremad kui emastel.

Hariliku sarvikrästik on kollakas ja pruunikas. Seljal on neil pruunid ristküliku kujulised laigud, mis ulatuvad kuni saba otsani. Kõhusoomused on neil valged. Saba on peenike ja vahel võib saba ots olla must.

Ta eelistab kuiva ja liivast ala ning peeneteralist liiva. Vahepeal võib neid kohata ka oaasides.

Kasutatud lingid:
https://et.wikipedia.org/wiki/Harilik_sarvikr%C3%A4stik

Kasutatud pilt:
https://et.wikipedia.org/wiki/Harilik_sarvikr%C3%A4stik

Norman Tolmats

# data[].attributes.body
Aaloe on mitmekesine, algselt Aafrikast pärit troopiliste ja lähistroopiliste sukulentsete puude, põõsaste ja puhmaste perekond. Aloe perekonda kuulub ligikaudu 420 liiki.

Aaloedele on iseloomulik suur kuivataluvus, mistõttu nad on levinud poolkõrbe- ja kõrbealadel, paljud liigid esinevad ka mägedes. Kõige rohkem on erinevaid aloe liike Lõuna-Aafrikas, eriti Kapimaal, kuid perekond on levinud ka Aafrika kuivematel aladel. Põhjas ulatub looduslik levik Araabia poolsaareni.

Aloe toidutaimeks ning pesakohaks mitmetele imetaja- ja linnuliikidele. Tolmeldajad on peamiselt linnud.

Aloe ehitus ja kasvuvorm võivad olla väga erinevad. Esineb nii puukujulisi, varrega põõsa- kui ka varretuid rostjaid liike ning rohttaimi. Lehed enamikul liikidel paksud, lihakad, pealt nõgusad, et vähendada aurumist, ogaliste servadega ja sageli heledate vöötide või tähnidega. Lehes säilitab aloe vett. Õied enamasti erksavärvilised, torujad, piklikus õisikus. Vili on kupar.

Kasutatud materjalid:
https://et.wikipedia.org/wiki/Aaloe
https://et.wikipedia.org/wiki/Aaloe#/media/File:Starr_011104-0040_Aloe_vera.jpg

Mona Tolmats 8.c

# data[].attributes.body
Texase lõgismadu on üks Põhja-Ameerika mürgisemaid madusid, kelle pikkus võib ulatuda kahe meetrini.

Ta on öise eluviisiga, sest siis on jahedam. Päevad veedab madu  päikese eest varjus, näiteks kivide all. Texase lõgismadu vahetab kolm-neli korda aastas kesta.
Lõgismadu toitub kõigist, keda ta suudab tervelt alla neelata, tal on suur söögitoru, mis võib laieneda.
Madu on kurt, kuid ta tunnetab lähiümbruses viibiva looma liikumisest tekkivat maapinna vibratsiooni. Samuti on tal kaheharuline keel, mida ta sirutab pidevalt suust välja ja tõmbab tagasi, et püüda õhust saaklooma lõhna. Tal on põselohud, kus on termolokatsioonielundid, mis registreerivad välistemperatuuri erinevusi ja on võimelised määrama püsisoojase looma asukoha.
Saba otsas on lõgismaol lõgisti, millega ta vibreerib, kui on ärritunud. Maol on ka mürgihambad, millega ta teeb ohvri kahjutuks. Ta on pruunikat värvi, mis teeb ta märkamatuks.

Kasutatud materjalid:
http://miksike.ee/docs/referaadid2005/texase_logismadu_evelin.htm

Liis Annus 8.c

# data[].attributes.body
Skorpionid on maismaalülijalgsete kõige ürgsem selts. Skorpioni pikkus ulatub 20 cm-ni. Skorpionid tegutsevad öösel, et püüda saaki. Skorpionid toituvad elavatest loomadest. Nad on eriti aktiivsed palaval ajal. Skorpionid ei joo enamasti vett, ainult mõned niiskete troopikametsade liigid. See on hea kohastumus kõrbes elamiseks, sest seal on väga vähe vett.  Kogu vee saavad nad saagist. Skorpionid saavad toiduta olla mitu kuud vahel ka kuni poolteist aastat. Ka see on hea kohastumus kõrbes elamiseks, sest seal on vähe toitu. Kuumenemist ja sellest tingitud vedeliku kaotust vähendab ka koorikuline ja pisut läikiv kest.  Päeval peituvad skorpionid kivi alla või urgudesse. Ka see on kohastumine kuuma ja kuiva kliimaga, sest päikeseloojangu järel langeb temperatuur kõrbes kiiresti ning vee aurumine skorpioni keha pinnalt on väiksem.

Kasuatud materjalid:
https://et.wikipedia.org/wiki/Skorpionilised
http://www.miksike.ee/documents/main/referaadid/skorpion2.htm
http://wildlife-media.at/bild/36535/europaeischer-skorpion.jpg

Andreas Kepp 8.c

# data[].attributes.body
Skorpion on ämblikulaadne selgrootu. Skorpionilised on ürgseimaks seltsiks mitte üksi ämblikulaadsete, vaid ka maismaa lülijalgsete hulgas üldse. Nad ei joo, vaid saavad oma eluks vajaliku vee toidust, mis on hea kohastumus palava ja kuiva kliimaga elukoha kohta. Skorpion vüib söömata olla mitu kuud, mis on hea kohastumus, sest kõrbes on vähe toitu.

Peavad jahti ööseti ja söövad ämblikuid, koibikuid, putukaid ja nende vastseid. Saaki tapab ta oma saba otsas oleva astlaga salvates, inimesele ta mürk eluohtlik enamasti ei ole. Ta elab kivide all või urgudes, et mitte palavuse käes kannatada. Nad kasvavad 10-20 cm pikkuseks. Skorpion vüib söömata olla mitu kuud, mis on hea kohastumus, sest kõrbes on vähe toitu.

Kasutatud materjalid:
http://www.miksike.ee/documents/main/referaadid/skorpion2.htm

https://et.wikipedia.org/wiki/Skorpionilised
pilt: https://www.duden.de/rechtschreibung/Skorpion

Adrian Sikk 8.C

# data[].attributes.body
Kaelkirjaku akaatsia on Aafrika lõunaosas ja Austraalias levinud puu. Kaelkirjaku akaatsia suudab kasvada 2 kuni 16 meetri pikkuseks ja võra kuni 5 meetri laiuseks.

Selle ümargused ja helekollased õied suudavad oma magusa lõhnaga ligi meelitada putukaid ja linde, kes puu õietolmu edasi kannavad.

Kaelkirjaku akaatsia suudab taluda Lõuna-Aafrika kõrbete suurt temperatuurikõikumist ja kohati alla 40 mm aastas jäävaid sademeid. Väheste sademetega kohastumiseks heidab kaelkirjaku akaatsia kuivaperioodil oma lehed maha ja kasvatab põhjavee kätte saamiseks väga pikad juured, mis võivad mõnikord ulatuda 60 meetri sügavusele.

Allikad:
http://pza.sanbi.org/vachellia-erioloba
https://et.wikipedia.org/wiki/Kaelkirjaku_akaatsia
Pildi allikas:
https://commons.wikimedia.org/w/index.php?title=Vachellia_erioloba&uselang=et#/media/File:Thorn_Tree_Sossusvlei_Namib_Desert_Namibia_Luca_Galuzzi_2004.JPG
Hans Rahi 8.c

# data[].attributes.body
Moolok on 15-20cm pikkune sisalik, kes elab Austraalia kõrbetes. Tema keha katavad ogad (ingl.k. thorny devil).
Väike keha vähendab vedelikukaotust ning energiavajadust. Lisaks on ta kõigusoojane, et hoida kokku kehatemperatuuri säilitamiseks vaja minevat energiat.
Kuna kõrbes on väga vähe vett, on moolok evolutsiooni käigus õppinud vett hankima otse õhust. Tema nahk imab niiskust nagu kuivatuspaber. Tavaliselt imab ta vett jäsemetega vett puudutades või ootab, et öösel õhuniiskus tema kehale kondenseeruks. Kapillaarsuse abil jõuab imatud vesi suhu.
Moolok on võimeline oma värvust vastavalt väliskeskkonna tingimustele muutma, nii on vaenlastel teda raskem märgata. Vaenlaste eest kaitsevad teda ka ogad, mis katavad kogu tema keha ülapoole. Vaenlaste eksitamiseks on tal kaelal pehmest koest "võlts pea".
Moolok toitub peamiselt sipelgatest. Päevas võib ta süüa tuhandeid sipelgaid.

Kasutatud materjalid:

https://commons.wikimedia.org/wiki/File:Thorny_Devil_-_Christopher_Watson.jpg
http://www.geo.ut.ee/kooligeo/loodus/korbeloomad.htm
https://en.wikipedia.org/wiki/Thorny_devil

Doris Nurk 8.C

# data[].attributes.body
Kaamelid suudavad olla joomata kuni nädala ja söömata mitu kuud, kuna kõrbes on mõlemad väga limiteeritud. Ühe joogikorraga võivad nad juua kuni 46 liitrit vett. Oma küürus hoiavad nad rasva mida kasutavad energiaks. Nad on võimelised hakkama saama taimedest saadava veega ning kuna neil on paksud huuled ja suus tihke nahkne vooder, siis nad võivad süüa teravate asteldega taimi.

Neil on pikad ripsmed ja kõrvakarvad, mis kaitsevad liiva eest ja paksud silmalaud mis kaitsevad silmi kõrbepäikese eest.
Kaamlitel on liivakarva vill, mis on kaitsevärvus ning peegeldab päikesekiirgust.
Neil on paks karv ja vill mis kaitsevad nii liiga külma, kui ka liiga kuuma temperatuuri eest.
Nende kehatemperatuur kõigub kuni 34°-42°C, mille tõttu ei higista nad karmi kuumuse käes nii palju.
Neil on üpris suured sõrad, mille abil nad ei vaju liiva sisse ja pikad tugevad jalad, mis aitavad neil kanda raskusi pikkadel vahemaadel ning hoiavad nende keha kaugemal kuumast liivast. Nende põlvedel on paksud nahast lapid tänu millele nad ei põleta põlvitades oma põlvi.

Allikad:
https://en.wikipedia.org/wiki/Camel

Video:
https://www.youtube.com/watch?v=YV9Lqoq9n8M

Lii Schmidt 8.c

# data[].attributes.attachment_link.description
Is the Camel, just a crude, stubborn and foul-spitting creature or a very technical and highly engineered ship of the desert? Camels are one of the most amazing animals known to humans. They are the workhorse of the desert and a gift to generations of people.

# data[].attributes.body
Luitekass ehk Felis Margarita on väike jässakas kass. Tal on väike pea, lühikesed jalad, pikk saba ja kõrvatuttidega kõrvad. Ta elab Aafrika ja Aasia kivi- ja liivakõrbedes. Tal on mitu kohastumust, et kõrbe karmides tingimustes ellu jääda. Esiteks on temal liivakollane karv, mis aitab tal liivase keskkonnaga sulanduda. Samuti moodustab karv kassi ümber tiheda kihi, mis aitab tal ühtlast temperatuuri hoida. Tänu sellele on ta võimeline ellu jääma temperatuuridel alates -5°C kuni +52°C. Tihedamad karvad käppadel aitavad tal üle kuuma liiva ohultult liikuda.
Kuna kõrbes on vesi raskesti saadaval, saab Luitekass eluks vajaliku vee enda püütud saagi kehavedelikest.
Luitekassil on suured kõrvad, mille abil ta suhtleb ja kuulab saagi poolt tekitatud hääli, et ta lihtsamini kinni püüda.
Luitekass tegutseb peamiselt öösel ja elab mahajäetud urgudes.

Kasutatud materjalid:
https://en.wikipedia.org/wiki/Sand_cat
https://et.wikipedia.org/wiki/Luitekass

Kasutatud pilt:
https://i.ytimg.com/vi/EeZY3rc-Bp4/maxresdefault.jpg

Leifur Tomasson 8.c

# data[].attributes.body
Kaksküürkaamel ehk baktrian on kaamellaste sugukonda kuuluv loomaliik. Kaksküürkaamelid on liikuva eluviisiga. Nad elavad põhiliselt kivistest mägedes, kõrbetes, kivistel tasandikel ja liivadüünides. Kaksküürkaamel pärineb Kesk-Aasia steppidest ning teda leidub tänapäeval üksnes kodustatuna. Ta toitub kõrrelistest, lehtedest ning põõsastest. Näljasena sööb ka kala, liha, luid ja nahka.

Kaksküürkaamel suudab kõrbetes olla pikka aega ilma joomata. Ta on suuteline taluma temperatuure -29 °C kuni +38 °C. Pärast põuda on kaksküürkaamel võimeline 10 minuti jooksul jooma 110 liitrit vett. Vee arvelt võib loom kaotada 25% kehakaalust ja ikka edasi kõndida.

Jalad
Kaksküürkaameli jalad on kohastunud vastu pidama Kesk-Aasia kivistele kõrbetele. Jalgadel ja rinnal on nahapaksendid kohtades, kus kaamel lamades. kuuma liiva vastu puutub. Jalad on pikad, sest maapinnast kõrgemal on õhk jahedam.

Kõrvad
Väikesed karvased kõrvad on kaitseks liiva ja tolmu eest.

Silmad
Luupaksendid silmade kohal toimivad nagi päikesevari ning tihedad kaherealised ripsmed kaitsevad tolmu eest. Samuti on neil kolmas läbipaistev silmalaug mis kaitseb silma ja töötab nagu auto klaasipuhastaja.

Nina
Pilukujulised tihedalt suletavad on kaitseks lendava liiva ja tolmu eest. Kaamelitel on hea haistmine ja nägemine.

Kasutatud materjalid:
https://et.wikipedia.org/wiki/Kaksk%C3%BC%C3%BCrkaamel

Pildi allikas: https://et.wikipedia.org/wiki/Kaksk%C3%BC%C3%BCrkaamel#/media/File:2011_Trampeltier_1528.JPG

Johan Markus Tramm, 8.C

# data[].attributes.body
Kaktused on jagatud umbes 1500-1800 liigiks. Need on Ameerika kõrbetele väga iseloomulikud ning leidub nii tibatillukesi kui ka 10m kõrguseid isendeid. Kujult võivad kaktused olla kerajad või piklikud või hoopis sambataolised. Peaaegu kõik kaktused on sukulendid, mis tähendab, et nad suudavad oma lihakas varres niiskemal perioodil kogutud vett säilitada. Aurumise vähendamiseks on kaktuse lehed muutunud asteldeks, mis ühtlasi kaitsevad taime näljaste ja januste loomade eest. Lisaks on kaktusel auramise vähendamiseks kitsad okkad ja vahakiht, mis aitavad ka päikesekiirgust tagasi peegeldada. Öösel kui on jahedam avanevad taimel hingamiseks õhulõhed. Selleks, et võimalikult suurelt alalt endasse niiskust imeda, paikneb juurestik maapinna lähedal ning hargneb igas suunas laiali. Seetõttu saavad vaid vähesed taimed kaktuse lähiümbruses kasvada.

Kasutatud materjalid:
https://et.wikipedia.org/wiki/Kaktuselised
https://et.wikipedia.org/wiki/Sukulendid
GEO 3 geograafiaõpik põhikoolile

Pildi allikas:
https://et.wikipedia.org/wiki/Kaktuselised#/media/File:Various_Cactaceae.jpg
Triin Tillemann 8C

# data[].attributes.body
Skorpion on ämblikulaadne lülijalgne, kelle pikkus ulatub 20 sentimeetrini. Ta tegutseb öösel, et püüda saaki. Tema saagiks on ämlikud ja putukad. Nende püüdmiseks kasutab ta kahte sõrga ja nende tapmiseks ta mürgitab nad.
Skorpionid ei joo, sest nad saavad kogu vajaliku vedeliku sagist kätte. See on väga hea kohastuvus kõrbes, sest seal pole väga palju vett.
Skorpionid poevad kivi alla peitu või urgudesse, et võidalda kõrbekuumusega. Kuumenemist vähendab ka koorikuline ning läikiv keha pind. See on samuti kohastumine kuuma ja kuiva kliimaga, sest päikeseloojangu järel langeb temperatuur kõrbes kiiresti ning vee aurumine skorpioni keha pinnalt on väiksem.

Kasutatud materjalid:
http://www.miksike.ee/documents/main/referaadid/korbeloomtaim.htm
http://www.miksike.ee/documents/main/referaadid/skorpion2.htm
Pilt:
chd_scorpion1.jpg

Lisette Veimann, 8.C

# data[].attributes.body
Koiott ehk preeriahunt (Canis latrans) on läänepoolkeral elutsev kiskjaliste seltsi koerlaste sugukonda kuuluv loomaliik.

Koiott on laialt levinud terves Põhja- ja Kesk-Ameerikas. Pärast Mehhiko vallutamist hispaanlaste poolt on koiott oma levilat aktiivselt lõuna poole laiendanud. Tänapäeval ulatub koioti levila Alaskast põhjas Panamani lõunas. Erinevalt hundist Euraasias on koioti levila laienenud ja arvukus koos inimtsivilisatsiooni arengu ja tõusuga suurenenud.

Koiotil eristatakse 19 alamliiki, neist 16 Ameerika Ühendriikides, Kanadas ja Mehhikos ning 3 Kesk-Ameerikas.

Seljaosas varieerub koioti karvastik kollakaspruunist punaka kuni mustjani, alapool on enamasti valkjas. Pea küljed, koon ja käpad on punakaspruunid. Sabaots on must (kaitsevärvus). Saba lähedal asub lõhnanääre. Koiotid vahetavad karva kord aastas. Kõrvad on peaga võrreldes ebaproportsionaalselt suured (hea kuulmine). Jalad on ülejäänud kehaga võrreldes suhteliselt väikesed. Mägedes elutsevad koiotid on enamasti tumeda karvaga, kõrbes elavad koiotid kollakamad.

Koiott võib kasvada kuni 75–87 cm kõrguseks ja kaalub keskmiselt 7–21 kg. Põhja pool elavad koiotid on tavaliselt suuremad kui lõunapoolsed alamliigid, sest põhja pool on keerulisemad tingimused.

Kuulmise ülemine sageduspiir on koiotil 80 kHz võrreldes kodukoera 60 kHz-ga. Jahti pidades võib koiott arendada kiirust kuni 69 km/h ning suudab hüpata rohkem kui 4 m kaugusele. Enamasti on jahiretke pikkus 4 km.

Kuigi on täheldatud suurte rühmadena rändlevaid koiotte, siis jahti peavad nad peamiselt paarikaupa. Nii on lihtsam saaklooma kätte saada.

Koiotid on suutelised ise urgu kaevama, kuid eelistavad kasutada teiste loomade sobiva suurusega urge.

Koiotid on valdavalt loomtoidulised – sõltuvalt aastaajast moodustab liha kuni 90% toidust. Põhiliselt toitub koiott pisiimetajatest, lindudest, madudest, sisalikest, suurtest putukatest ja muust sarnasest. Koiotid söövad ka raipeid, kuigi eelistavad värsket liha. Üks koiottide edu saladusi ongi see, et nad suudavad uute toituallikatega kiiresti harjuda.

Allikad:
https://et.wikipedia.org/wiki/Koiott
http://www.geo.ut.ee/kooligeo/loodus/korbeloomad.htm
Pilt:
https://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/a/af/Canis_latrans.jpg
Märten Tropp, 137C

# data[].attributes.body
Fennekrebase karv on liiva värvi. See on temale kaitsevärvuseks vaenlaste eest ja hele karv peegeldab ka päikesekiirgust.
Ta on väike (kaal 1-1,5 kg), ta ei vaja palju toitu ja energiat elamiseks.
Tal on väga suured kõrvad. Nendega saab ta väga kaugelt saakloomi leida. Samuti peegeldub suurtelt kõrvadelt üleliigne soojus, sest fennekil puuduvad higinäärmed.
Fennekrebane elab urus, see kaitseb teda nii kuumuse, päikesekiirguse kui ka vaenlaste eest.
Ta on öise eluviisiga, sest öösel on jahedam ja päike ei paista.
Fennek on väga vilgas, hea hüppevõimega ja kaevab kiiresti. See aitab samuti tal ennast vaenlaste eest kaitsta.
Fennekrebane suudab pikka aega ilma veeta elada, keha temperatuuri hoidmiseks nad seda ei vaja.
Ta on segatoiduline. Sööb putukaid, roomajaid, linde, nende mune ja väikeimetajaid.  Samuti võimalusel marju ja puuvilju. See on vajalik, sest kõrbes on väga vähe toitu.

Allikad:
https://et.wikipedia.org/wiki/Fennekrebane
ladypine – Üleslaadija oma töö, CC BY-SA 3.0, https://commons.wikimedia.org/w/index.php?curid=1695376
Youtube BBC https://youtu.be/HCsklFdWGAI
Marta Tõnisalu 8.c

# data[].attributes.attachment_link.title
The smallest fox with the biggest ears! - Super Cute Animals: Preview - BBC One