# data[].attributes.headline
Els principals protagonistes de l'aprenentatge son els alumnes on descobreixen, creen, comuniquen, riuen, ploren...realment viuen i s'expressen lliurement

# data[].attributes.subject
Els principals protagonistes de l'aprenentatge son els alumnes on descobreixen, creen, comuniquen, riuen, ploren...realment viuen i s'expressen lliurement

# data[].attributes.headline
Un espai on els alumnes son protagonistes del seu aprenentatge, creen decobreixen i experimenten lliurement

# data[].attributes.subject
Un espai on els alumnes son protagonistes del seu aprenentatge, creen decobreixen i experimenten lliurement

# data[].attributes.headline
Escola com a espai lliure on l'interés, la motivació i l'experimentació són la base de l'aprenenratge

# data[].attributes.subject
Escola com a espai lliure on l'interés, la motivació i l'experimentació són la base de l'aprenenratge

# data[].attributes.headline
L.alumnat ésprotagonista del seu aprenentatge

# data[].attributes.subject
L.alumnat ésprotagonista del seu aprenentatge

# data[].attributes.headline
Espai motivador on l’alumnat experimenta de manera lliure i creativa, on  ell és el protagonista del seu propi aprenentatge.

# data[].attributes.subject
Espai motivador on l’alumnat experimenta de manera lliure i creativa, on  ell és el protagonista del seu propi aprenentatge.

# data[].attributes.headline
L'escola és l'espai on l'alumnat és el protagonista del seu aprenentatge.

# data[].attributes.subject
L'escola és l'espai on l'alumnat és el protagonista del seu aprenentatge.

# data[].attributes.headline
Tenir l’espai i el temps per experimentar i descobrir de manera creativa.

# data[].attributes.subject
Tenir l’espai i el temps per experimentar i descobrir de manera creativa.

# data[].attributes.headline
L.alumnat és protagonista del seu aprenentatge

# data[].attributes.subject
L.alumnat és protagonista del seu aprenentatge

# data[].attributes.body
És descobrir a partir de l' interés i la motivació de l' alumnat experimentant d' una forma espontània.

# data[].attributes.attachment_link.description
Nuevo vídeo del poema del pedagogo italiano Loris Malaguzzi. ¡Visítanos! http://enelcorazondeinfantil.blogspot.com.es

# data[].attributes.attachment_link.title
Guix d'Infantil: el mètode 'Ambients' a l'etapa infantil

# data[].attributes.attachment_link.title
Colegio Montessori-Palau de Girona: la casa de los niños Montessori | Cuadernosdepedagogia.com

# data[].attributes.attachment_link.description
El método Montessori busca que el niño sea cada vez más independiente, y para ello fomenta su libertad: de movimiento en el aula y de elección y uso del material con el que quiere trabajar en cada momento.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Para ver de cerca el funcionamiento de las escuelas de Reggio Emilia tuvimos que leer una serie de artículos para conocer sus ideas principales.

Los cinco artículos trabajados se exponen a continuación:

"La escuela como ámbito estético según la pedagogía Reggiana" , Javier Abad.
http://www.vitoria-gasteiz.org/wb021/http/contenidosEstaticos/adjuntos/es/43307.pdf
3. " La cualidad del espacio-ambiente en la obra pedagógica de Loris Malaguzzi", Alfredo Hoyuelos.

4. " El taller de expresión y Loris Malaguzzi. Reflexiones sobre la relación niños, artes y artístas", Alfredo Hoyuelos.

5. " Reflexiones entorno al lugar de las artes en educación", Andrea Giráldez.

Después de la lectura comentamos y expusimos, en pequeños grupos, nuestras ideas y conclusiones; y a continuaión respondimos a una serie de preguntas.

Para finalizar la actividad realizamos una puesta en común toda la clase.

Entrada realizada por: Sandra González, Aurora Gallo, Lydia Gómez.

# data[].attributes.attachment_link.description
Para ver de cerca el funcionamiento de las escuelas de Reggio Emilia tuvimos que leer una serie de artículos para conocer sus ideas principales. Los cinco artículos trabajados se exponen a continuación: "La escuela como ámbito estético según la pedagogía Reggiana" , Javier Abad. http://www.vitoria-gasteiz.org/wb021/http/contenidosEstaticos/adjuntos/es/43307.pdf 3.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Hace dos años tuve la suerte de trabajar en una escuela pública que trabaja por ambientes preparados en la etapa de infantil (te lo conté aquí y te presenté otras muchas escuelas públicas españolas en la misma línea alternativa). Fue entonces cuando conocí a Turquesa y durante todo aquel curso lectivo pude ser testigo directa de los beneficios que supone ofrecer estos espacios libres y respetuosos a los niños/as.

Turquesa lleva años trabajando y formándose como preparadora de ambientes educativos, así que vamos a aprender mucho con ella y con esta serie de artículos que hoy comienza, ve buscando algo para anotar, querrás tomar apuntes ¡para ponerlo todo en práctica cuanto antes! ...

Quisiera dar inicio a una serie de artículos que hablarán sobre espacios o ambientes preparados, entornos relajados que permiten que se respeten los ritmos de la infancia, sus necesidades e intereses, con materiales adecuados a su edad en función de la etapa de desarrollo en la que se encuentren. Sus fundamentos nos muestran un cambio de mirada a la infancia, otorgando el papel protagonista que han de ocupar los niños como sujetos activos de su propio aprendizaje.

Así que olvidemos por un momento el concepto de aula... y pensemos en diferentes espacios preparados para que los niños puedan aprender de manera activa y vivencial y desde la no directividad e intervención del adulto...

Los orígenes de los Ambientes

María Montessori, doctora italiana del siglo XIX, fue la que introdujo el concepto de ambiente preparado. En el marco de su pedagogía diseñó un currículum basado en diferentes áreas: botánica, geografía, vida práctica, vida sensorial, matemáticas y lenguaje.

Los niños pueden acceder a esos contenidos a través de un entorno preparado con distintos materiales ordenados y colocados estratégicamente en función de su edad.

En las estanterías no debe haber nada que el niño no pueda utilizar para su aprendizaje. La manera en la que están colocados los materiales, la simplicidad, el orden y la estética son necesarios en estos espacios.

Para el diseño de los ambientes María Montessori tuvo en cuenta las necesidades emocionales, sociales e intelectuales de los niños de la etapa a la que pertenecían.

Más tarde, Mauricio y Rebeca Wild, fundan una escuela, El Pesta, a finales del siglo XX en la cual llevaban a cabo una metodología que se fundamentaba en la pedagogía y las experiencias de María Montessori, las investigaciones de Piaget y los descubrimientos de la neurobiología, entre otros.

A través de su experiencia en El Pesta van añadiendo o modificando algunos conceptos que habían tomado. Dividen los espacios en diferentes ambientes de aprendizaje con materiales específicos para cada uno de ellos. Construyen
nuevos materiales, incluyen otros propios del lugar en el que se encuentran, Ecuador, y crean, en definitiva, su propia metodología.

Según Rebeca Wild, el aprendizaje solo puede acontecer si se realiza cuando en cada etapa de desarrollo hay relaciones de amor y respeto, en un contexto relajado, sin peligros, sin exigencias ajenas y lleno de ofertas para interacciones concretas.

Características del ambiente preparado

Teniendo en cuenta esto, el ambiente preparado ha de cumplir una serie de características:

Las estanterías y los materiales que pueden utilizarse han de estar accesibles a los niños. Todo el mobiliario tiene que estar adaptado a la altura y dimensiones de los niños que habitan el espacio.

El ambiente debe ser seguro, sin peligros activos.

Ha de ser relajado, distendido. Para que ello suceda es necesario poner unos límites: "aquí dentro no gritamos", "no corremos dentro de los ambientes"... y unas rutinas o estructuras de tiempo: "el momento de los buenos días", "el momento de la merienda", "el momento del cuento"...

Es a través de la interacción con los diferentes materiales que el niño aprende, por eso muchos de los materiales son autocorrectivos. Otros van a necesitar de la ayuda de los acompañantes para que entiendan su funcionamiento. Para que eso suceda, el adulto debe observar atentamente a los individuos dentro del grupo y estar atento a las necesidades.

LOS MATERIALES

Recogiendo las indicaciones de Rebeca Wild, de los materiales de Maria Montessori, las aportaciones de Emmi Pikler y lo que he aprendido en los cursos sobre material Montessori y de la formación en Educación Autodidacta, vamos a
ver, de una manera general, los materiales más adecuados a las edades que van desde los 0 a los 12 años.

Desde los 0 a los 2 años:

En estas edades lo que necesita el niño es estar con su madre (o en caso de no ser posible con su cuidador) con la que establecer un vínculo de apego y un ambiente en el que el bebé tenga oportunidades para hacer las cosas por sí mismo.

Un espacio delimitado con una alfombra o esterilla sobre el suelo para que pueda realizar los movimientos que él necesite realizar.

Telas de colores vivos, canastas de diferentes formas, objetos suaves y de diferentes texturas, que no sean pesados y con los cuales no puedan dañarse.

Cuando sean un poquito mayores se puede preparar un espacio más grande donde el niño pueda realizar más amplitud de movimientos: gatear, ponerse de pie, darse la vuelta,... Se pueden introducir otros objetos:

Telas más grandes de colores, espejos diferentes, materiales comunes como cucharas, ollas, aros de cortina, elementos que brillen, suenen, cosas duras y suaves.(Las famosas cestas de tesoros)

Cajitas, pedazos de tubos, retazos de madera.

Rampas, triángulos, cubos, arcos para que puedan subir y bajar y practicar diferentes movimientos.

A partir del año y medio se pueden disponer diferentes elementos para hacer trasvases de agua, jugar con arena, embudos,...

De los 2 a los 6 años:

Para juegos de movimiento:

Columpios, árboles para escalar, una escalera o soga para trepar, balancines, troncos para hacer equilibrios en diferentes alturas, elementos donde poder colgarse, dar vueltas en círculos y que posibiliten cuanto más tipos de movimiento mejor.

Un lugar para jugar con agua con envases de diferentes formas, tubos, jarras de trasvase, ...

Una zona de arena con palas, rastrillos y elementos con los que modelar la arena y hacer construcciones.

Objetos para poder construirse cabañas

Pelotas, ruedas, carros de madera,...

Zonas donde poder esconderse

Espacios techados con zona de descanso

Una carpintería

Una cama elástica

Para actividades más tranquilas...

Espacio de juego simbólico

La casita: con muñecas, cunas, pañales, biberones, una cocinita, ...

La tienda: envases con diferentes materiales (semillas, hojas, piedritas, plumas, conchas, cajas vacías,...), una
balanza, bolsas de la compra, una libreta y lápices para anotar.

La peluquería: Espejo, sillas, rulos, pintauñas, pinturas de cara, cepillo, cintas de pelo...

Médicos: una camita, jeringuillas sin agujas, cuentagotas, algodones, vendas, esteroscopio...

Disfraces: Vestidos, sombreros, zapatos, adornos, telas, máscaras, espejo...

Espacio de manualidades

Estanterías equipadas con papeles de diferentes colores, tamaños y texturas, objetos naturales (flores, hojas, piedras, conchas...), colores, tizas, carbón, revistas para recortar, hilos, lanas, agujas, tijeras, pegamentos, botones, figuras perforadas para coser, arcilla, alambres para hacer adornos,...

Para actividades de mucha concentración...

Ejercicios de vida práctica:

Jarras y frascos con agua para hacer trasvases, goteros, pinzas, recipientes con semillas, telas para abotonar, hacer nudos, abrochar cremalleras, utensilios de limpieza...
Materiales estructurados:
Materiales para hacer clasificaciones: recipientes con semillas, botones, piedras, conchas... para que se puedan ordenar y clasificar.

Materiales de tacto (canasta con telas, pañuelos para taparse los ojos, tablillas de lija de diferentes grosores, tablillas térmicas, bolsa con diferentes objetos), olfato (frascos, bolsitas con diferentes olores, especias, hierbas... ), sonidos (bolitas de papel, piedritas, semillas, ... en frascos), sabores (frasquitos cerrados con diferentes sabores: azúcar, sal, harina, leche en polvo, café...) y colores (tablas pequeñas en pareja del mismo color, caja con los colores básicos (amarillo, rojo y azul), caja con colores variados, caja con colores en varios matices, por ejemplo de azul celeste a azul marino) y todas las actividades que se nos ocurran para encontrar parejas o adivinar qué son utlizando estos sentidos.

Otros materiales estructurados: bloques de construcción de diferentes formas y tamaños, bloques con canales para juegos con bolas, materiales Montessori (cilindros, torre rosa, escalera marrón, figuras geométricas planas y en tres dimensiones).
Materiales de pre-escritura:
Tablillas de letras en papel de lija, alfabeto móvil, objetos con palabras, ilustraciones con palabras, caja de sonidos, pasta de sal para formar letras, bandejas con arena para reproducir formas, letras imantadas, tampones de letras, una biblioteca.
Materiales de pre-cálculo:
Escalera de contar en dos colores, tablillas de números en lija, caja de contar, cestas con materiales para contar, material de perlas, números imantados, tampones de números, cubo del binomio, tablas de Seguin, tarjetas numéricas, barras numéricas.

Loterías con ilustraciones diferentes, formas geométricas, dibujos, dominós de diferentes tipos, memoris, puzzles, figuras de personas y animales, señales de tráfico, instrumentos de música, legos.

Ambiente para niños de 6 a 12 años:

Además de todos los elementos ya mencionados, los niños de esta edad necesitan muchas oportunidades para juegos de movimiento, de destreza, representativos y de construcción.

A esta edad crece la necesidad de crear sus propias reglas y de participar en juegos reglados de pelota, de mesa, de estrategia, de lógica...

Necesitan muchas oportunidades para realizar experimentos (harina, vinagre, sal, tierra, bicarbonato...) y de materiales para investigar (lupas, imanes, balanzas, relojes de diferentes tipos, espejos, aparatos electrónicos viejos para desmontar...)

Huerto para sembrar, carpintería, una cocina de verdad, máquina de coser para costura...

Más materiales de lectoescritura (tablas de letras, juegos de comprensión y ortografía: "Borobil", "Los osos ortográficos", "Lógico primo", "Arco", "Vista veloz", si es posible una pequeña imprenta)...

Una biblioteca más amplia con cuentos y libros ilustrados e informativos, más materiales para matemáticas (muchos materiales contables y para medir y materiales estructurados como: material concreto decimal, tablas perforadas, ábacos de diferentes tipos, taptanas, material para fracciones, trinomio...), materiales para geografía, ciencias naturales e historia (material ilustrado, mapas, puzzles de continentes, ficheros con preguntas).

Los niños pueden agruparse para trabajar alrededor de intereses comunes o proyectos y el adulto ha de facilitar su organización así como su total disponibilidad.

¿Tenéis espacios así en vuestras escuelas? Enviadme fotos por favor ¡me encantará verlas!

Como os comentaba este es el primero de una serie de artículos centrados en los espacios preparados, en los siguientes hablaremos sobre cómo diseñar estos ambientes, el rol del adulto y el acompañamiento respetuoso, las rutinas y los tiempos en una educación viva, diferentes opciones de formación... ¡¡También se aceptan propuestas!!

¡Nos volvemos a ver dentro de un mes!

Porque el niño no juega, vive. Vive muy seriamente implicándose todo él, implicando todas sus funciones y todas sus emociones en cada uno de los actos desde que nace. - Anna Tardos.

(Algunas de las fotos de ambientes de este artículo son de la escuela infantil Les Presses en la Garrotxa).

# data[].attributes.attachment_link.title
Todo lo que debes saber sobre los ambientes educativos

# data[].attributes.attachment_link.description
Hace dos años tuve la suerte de trabajar en una escuela pública que trabaja por ambientes preparados en la etapa de infantil (te lo conté aquí y te presenté otras muchas escuelas públicas españolas en la misma línea alternativa).

# data[].attributes.attachment_link.title
ELS AMBIENTS A Educació Infantil i Cicle Inicial

# data[].attributes.attachment_link.description
ELS AMBIENTS A L'EDUCACIÓ INFANTIL I AL CICLE INICIAL ESCOLA LES PALMERES MARÇ-ABRIL 2015

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
El 2007, quan se'ns va proposar de començar una escola nova, els mestres que formàvem l'equip vam posar en comú inquietuds que teníem. Teníem clar que cercàvem quelcom diferent, fugir del tradicionalisme i aventurar-nos en una nova manera de fer escola...Van aparèixer sobre la taula diferents pràctiques i, de totes, una ens va atrapar: els ambients de l'escola Martinet de Ripollet.

Vam recopilar informació al llarg dels mesos de fonts ben diferents (algú que hi havia treballat, formació, bibliografia...) per plantejar també nosaltres uns espais de treball similars.

El primer setembre vam estrenar els nostres ambients (casa, aigua, textures, teatre, construccions). A mesura que passaven les setmanes, descobríem com aquesta aposta anava més enllà de ser una simple metodologia. Aquest plantejament era una mirada profunda cap a l'infant (sovint ho hem comparat amb la continuació de la panera dels tresors o el joc heurístic de la llar d'infants), de respecte en el sentit de deixar pas a l'espontaneïtat i, alhora, d'ofertar-li allò que realment necessita pel seu moment vital (etapa sensòrio-motriu i pre-operatòria).

També va ser un repte millorar la pràctica en quant a materials i rituals. Hi va haver ambients que no funcionaven i, a partir del debat en equip, canviàvem el material fins a trobar realment allò més adequat als infants. El cas més evident va ser en l'ambient de teatre que, després d'aplicar disfresses, titelles, maquillatge... mica en mica el vam anar transformant en l'ambient d'expressió amb un material bàsic de capses de cartró i robes.

El que ens va captivar va ser quines observacions podíem extreure d'aquests moments, riques i autèntiques, observacions que ens parlaven del nens i nenes com a ésser amb un potencial desbordant. Va ser així com vam decidir fer els informes basant-nos en aquests moments de joc i manipulació.

El curs següent vam haver d'ampliar els ambients fins a nou propostes. Hi vam afegir la botiga, els metalls, el fang i l'esmorzar (entenent que aquest darrer no era un ambient pròpiament). Vam començar a intentar estructurar el contingut propi dels ambients per prendre consciència de tot el que s'hi "treballava". Vam crear els primers documents de justificació i de buidat curricular. També vam començar a fer les sessions d'ambients per a famílies, moments valorats molt positivament pel poder de transmissió del projecte que tenien.

La formació de la mà de la Rebeca i en Mauricio Wild ens va enamorar, ens va enganxar, ens va "commoure". L'escola Martinet va ser un referent bàsic, una utopia. Una formació que es va convertir, mica en mica, en una fita inabastable... però una fita a perseguir com a camí.

Amb el pas dels anys hem anat revisant els materials i documents. Vam passar d'oferir diferents possibilitats en un mateix espai al voltant de la temàtica mare, a oferir els microespais actuals on uns materials bàsics es van repetint a tots els espais.

Els ambients comporten una mena d'actitud perenne de compartir amb l'equip contínuament allò que es fa, com treure'n suc, com millorar-ho, com fer-ho extensiu a l'equip i a les famílies, com arribar als infants... El fet de tractar-se de materials oberts i d'un posicionament de l'adult respectuós (on es prioritza el paper del nen) comporta sovint confusions i malentesos. Aquest és un repte continu: arribar a acords, a sintonies... on tothom se senti prou proper al punt de partida i hi pugui aportar allò de particular que sap.

Podem dir que per moltes de les mestres que hem treballat a Can Manent, aquesta experiència professional ha estat molt més que un aprenentatge per aplicar a l'escola. Hem viscut a flor de pell una nova manera de mirar als infants, d'entendre'ls i d'acompanyar-los. Ara ja no ens en podem desempallegar.
ELS AMBIENTS INTRODUCCIÓ ACTUALMENT QUÈ SON ELS AMBIENTS?
Després d'una formació amb la Beth Madera, d'anar a la jornada de Rosa Sensat "Dels Racons als ambients", la jornada de l'escola El Martinet (Ripollet) i de visitar altres escoles que treballen per ambients ens ha fet pensar com els treballem, això ens ha portat ha debatre, organitzar i replantejar els ambients que ja fem a l'escola per millorar la nostra pedagogia a la comunitat de petits.

Els ambients són espais on es viu i on les persones estan en contacte. (Definició italiana d'ambient que parteix de l'escola Reggio Emilia i Pistoia). Els referents són Loris Malaguzzi i considerat el seu seguidor, Alfredo Hoyuelos.

Segons David Altimir (mestre d'educació infantil i ponent jornada Rosa Sensat) "No és només un espai, sinó un lloc on cada infant pot desenvolupar el que li interessi, són racons predisposats gràcies a l'observació prèvia per part dels mestres per saber què volen", i que permeten que tots els infants estiguin actius.

Són espais dinàmics on es provoca un procés de diàleg entre els materials, els espais i les persones (Escola Congrés indians)

Altres referents importants en educació són Rebeca Wild (pedagoga) i Mauricio Wild amb l'educació activa i el respecte per la infància." La libertad consiste en desarrollar el potencial que cada niño lleva dentro y no en adaptarse a una sociedad cuyas metas son otras". " Para que esa libertad con limites se pueda dar hace falta un ambiente adecuado donde poder saltar, pintarrajear, golpear, porque ésta es su manera de entenderse a sí mismo y el entorno ". Dónde y cuándo es fundamental; vivir significa estar limitado.
ELS AMBIENTS A CAN MANENT
Tenint en compte tota aquesta documentació pedagògica hem fet la proposta dels nostres ambients dins el nostre projecte d'escola, Can Manent.

Pensem que el nen és un ésser biològic i volem respectar el seu ritme vital. En els ambients bàsicament es fa un joc de simbolitzar (si jo fos) i l'exploració (què puc fer amb això). Tot aquest joc de simbolització i exploració, ajuda als infants a estructurar-se i a endreçar el seu pensament. El joc sol, justifica una estructura d'ambients. No és que aprenguin jugant sinó que jugant, s'estructura el seu pensament.

Fer, pensar i comunicar ha de ser un triangle que fonamentarà els aprenentatges.

(dins de comunicar cal oferir diverses maneres de representar: oral, dibuix, volum...). Del pensar i comunicar, cal concretar preguntes per ajudar-los a pensar (filosofia 3-12). Del comunicar, estratègies i recursos.

Els rituals haurien de ser consensuats i que seguissin la mateixa estructura. Són el que donarà l'arrodoniment i la consciència el que passa.

Les capacitats que es treballen en aquests moments són: autonomia, relació amb els altres, joc, manipulació, experimentació, descoberta, coneixement d'un mateix.

És el menut qui decideix què fer, com, amb qui i fins quan. Condueix i resol els seus reptes, gestiona els recursos que té a l'abast i aporta lliurement el que té dins seu.

La relació entre iguals i diferents edats (per dalt i per baix) enriqueix i potencia el desenvolupament de cada nen i nena. L'observació, la imitació, la relació, la protecció i cura, el joc compartit... Són elements essencials en el dia a dia de l'infant.

Desaparició de l'aula com a tal i crear un espai (ambient) i dins d'aquest microespais relacionats:

Espai de trobada (rotllana)

Microespais dins l'ambient

Biblioteca

Missatgeria/escriptori/dibuix/pintura

Construccions

Espais amb singularitat, diferents on els infants entrin en un escenari on poder jugar i explorar tenint en compte dimensions sensorials i simbòliques i en àmbits científics, socials, artístic i domèstic. Una escola que tingui en compte la bellesa dels materials, un ambient relaxat i la seva pedagogia documentada.

LES DOCUMENTACIONS:

Fer visible allò que fan els nens/es a partir de les documentacions.

Les representacions dels nens/es que fan en els ambients.

espais PLANTA BAIXA:

Les sis aules de P3, P4 i P5

L'espai d'expressió

Espai llum i ombres

El pati

ambients interiors i exteriors:

Interiors:

1. Sensorials a P3

2. Llum i ombres

3. Expressió (amb una tarima per teatre)

4. La caseta a P4

5. El modelatge (fang) P4

6. Els invents a P5

7. L'ambulatori a P5

Exteriors:

1. Ingenieria (camins, canals, port)

2. Botiga

3. Cabanes

4. Aire lliure

5. Terrassetes (a fora de l'aula): hàbitats animals, bombolles de sabó i joc simbòlic.

No tots els ambients s'obren sempre, tot dependrà necessitats i interessos.

No hi ha estona pròpia de pati s'inclou en els ambients.

Un dia a la setmana música

Un dia a la setmana psicomotricitat (els P5 hauran de combinar l'aula de psicomotricitat i el pati o pista)

Tres dies a la setmana racons (aprofundiment treball d'aula)

Racons:

1. Llenguatge (biblioteca, consciència fonològica, el diccionari a P5, experiències (projectes) que es treballin en el nivell...

2. Matemàtiques

3. Plàstica (artistes, traç...)

4. Joc

Cada dia s'explica un conte

Les passejades es farien durant una setmana cada mes i mig o dos i treballar-la durant aquella setmana (projecte/experiència). Aquella setmana no es farien ambients.

Projecte lligams.

# data[].attributes.attachment_link.description
El 2007, quan se'ns va proposar de començar una escola nova, els mestres que formàvem l'equip vam posar en comú inquietuds que teníem. Teníem clar que cercàvem quelcom diferent, fugir del tradicionalisme i aventurar-nos en una nova manera de fer escola...Van aparèixer sobre la taula diferents pràctiques i, de totes, una ens va atrapar: els ambients de l'escola Martinet de Ripollet.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Entendre l'espai com a ambient és entendre les relacions entre la persona i l'entorn en el qual participa, així com la capacitat de poder projectar-nos-hi. En el pla educatiu es transfereix l'ús del concepte ambient a les condicions òptimes perquè l'aprenentatge tingui lloc i llavors ens referim als "ambients d'aprenentatge". Entendre l'espai com a ambient d'aprenentatge ens remet a l'escenari on es generen condicions favorables per al desenvolupament i l'aprenentatge dels infants.

Montessori ja va treballar en aquesta línia buscant proporcionar als infants un ambient estimulador i estructurat per tal que l'activitat autònoma de l'infant pogués desenvolupar-se, el que seria "estimular la vida, però deixant que s'expansioni lliurement". Des de la pedagogia montessoriana es busca preparar els infants perquè siguin lliures i autònoms, que pensin per ells mateixos, siguin capaços de triar, de decidir i d'actuar a partir de les propostes més o menys estructurades que l'entorn els ofereix.

La pedagoga italiana entenia l'espai d'aprenentatge com: "un ambient d'aprenentatge segur, estructurat i organitzat basat en un profund respecte pels nens i en la comp rensió i l'amor docents com a motor de creixement i desenvolupament infantil " i per això creia fermament que calia tenir extrema cura dels detalls per tal que l'ambient esdevingués estructurat, ordenat, atractiu i motivador, creant espais còmodes, acollidors, càlids i estètics.

Es tracta, doncs, de dissenyar ambients d'aprenentatge que contribueixin significativament al creixement integral dels infants. Però perquè realment siguin escenaris d'aprenentatge han de ser generadors de múltiples experiències per als que hi participen. Un espai educatiu significatiu és aquell que:

Promou l'activitat i l'autonomia dels infants sobre els seus processos d'aprenentatge, donant lloc al fet que els subjectes assumeixin la responsabilitat del seu propi procés.

Permet a l'infant prendre decisions i provar estratègies diferents, la qual cosa li permet pensar, conèixer i descobrir.

Permet que els infants puguin resoldre problemes per si mateixos o amb suport dels seus companys, en el qual poden prendre les seves pròpies decisions, aprendre del fracàs i l'error i utilitzar els seus resultats per a resoldre nous problemes en contextos diferents.

Genera espais d'interacció entre els infants en els quals l'aprenentatge es construeix conjuntament, de manera que s'enriqueix la producció de sabers amb el treball col·laboratiu i es reconeix la importància de coordinar les accions i pensaments amb els altres.

Permet la inclusió d'infants de diferents edats i moments evolutius diversos.

Podríem dir que la finalitat de la creació d'un ambient d'aprenentatge és promoure que els infants siguin protagonistes del seu propi procés d'aprenentatge, un ambient que sigui estimulador, creatiu i participatiu on els nens i nenes actuïn, però també reflexionin sobre la seva pròpia acció des d'una posició activa i competent i que possibiliti la comunicació i la trobada amb les persones que l'habiten.

Resumint, algunes de les claus per al disseny i creació d'ambients educatius per al desenvolupament i l'aprenentatge són:

Que ajudin a crear connexions entre les experiències i coneixements previs

Que convidin a actuar

Que puguin satisfer les necessitats de desenvolupament

En el qual els nens i nenes se sentin segurs i gaudeixin d'autonomia

Que puguin ser utilitzats i transformats

Que siguin estructurats i estimulants

Que siguin complexos i dinàmics

Que afavoreixin la construcció de nous coneixements i nous reptes

Amb escenaris i subescenaris diferents

Amb diferents valors comunicatius, funcionals i semàntics

El repte és crear entorns adequats per a cada edat, espais que es converteixin en generadorsde relacions i trobades, que siguin dinàmics, convidin a actuar a les persones que els habiten, facilitin la construcció conjunta del coneixement i siguin generadors de cultura.
Aspectes a tenir en compte en la programació per ambients

El valor de la diferència: La flexibilitat espacial, temporal i relacional ofereix l'oportunitat de que cada nen i nena pugui avançar en funció del seu nivell de desenvolupament, delectant-se en allò que més li interessa i que respon més a les seves necessitats del moment. L'objectiu final d'aquesta metodologia d'aprenentatge és que els alumnes construeixin els seus propis aprenentatges al seu propi ritme a partir del joc, l'experimentació i el treball cooperatiu.

Seguir els propis objectius: Durant el treball per ambients, els nens i nenes poden decidir en què ocupar el seu temps passant així a convertir-se en protagonistes del seu aprenentatge. Poder decidir vol dir poder prendre les regnes del propi aprenentatge amb la llibertat de prendre camins diferenciats. La possibilitat de poder-se autogestionar dins d'un marc que ofereix oportunitats interessants contribueix a la motivació i a responsabilitzar-se de la pròpia acció en un ambient compartit.

El repte i la complexitat: El desenvolupament infantil consisteix en un procés de reorganitzacions i transformacions permanents de noves competències i, per tant, requereix escenaris exigents que revelin els reptes del món real. Un ambient ric és el que ofereix oportunitats d'exploració i generació de projectes que permetin establir reptes de complexitat variada segons les necessitats, interessos i moment evolutiu de qui els utilitza. Ha de ser possible trobar cada dia nous reptes, noves motivacions de superació i possibilitat de creació de tot allò que encara no ha estat reinventat per cada infant.

La continuïtat: Els ambients han de procurar certa estabilitat espacial i temporal i això facilita donar continuïtat als propis processos. Tornar a un mateix escenari per continuar el que s'estava fent el dia anterior permet fer créixer les pròpies idees, modificar-les i fer-les evolucionar.

Aprendre és un procés i com a tal, per donar-se, necessita d'espais i temps per provar, per tornar, per intentar, per pensar, per tornar i tornar a intentar,...
Disseny, manteniment i renovació del material
Tot i poder establir una proposta de materials fixos o mòbils segons la seguretat i l'ús que puguin fer els nens de manera lliure, aquests s'hauran d'adaptar segons cada grup d'infants, edats i particularitats.

La idea és que, a partir de l'observació dels nens i nenes en els diferents ambients, ens els replantegem i renovem o modifiquem els materials i la seva disposició per aconseguir l'equilibri entre les necessitats i inquietuds dels infants i el que els oferim per satisfer-les. Per això, mínim mensualment, analitzarem cada ambient amb les observacions efectuades i farem els ca
nvis pertinents per adaptar-los o, per contra, el deixarem com està si ja respon prou als objectius plantejats.

Així mateix, hem de tenir en compte el moment evolutiu i de desenvolupament dels infants del grup i anar incrementant el material i la seva dificultat o repte a mesura que avanci el curs coincidint amb els períodes sensibles del desenvolupament de l'infant.
Rol de la mestra en els ambients d'aprenentatge
Si els ambients estan ben planificats i dissenyats, el paper de la mestra ha de ser el de facilitadora de l'activitat de l'infant, de l'exploració lliure i de la pròpia construcció de l'aprenentatge, és a dir, l'activitat no ha d'estar dirigida per la mestra, sinó que aquesta ha de guiar, acompanyar i motivar sense interferir en l'activitat.

L'activitat principal que ha de realitzar la mestra durant el joc lliure per ambients, a més d'acompanyar els nens i nenes en la seva exploració, és l'observació. En aquesta observació posarem la mirada individualment en cada infant, en la seva relació amb si mateix, amb els altres i amb cada ambient d'aprenentatge per identificar els processos pels quals passa, els seus èxits, habilitats i capacitats i, també, les seves possibles necessitats.

Una manera de treballar cada ambient, seria provar quines possibilitats de joc i exploració tenim nosaltres, fer-ho de manera creuada, l'educadora que munta un ambient prova el que ha dissenyat una companya. D'aquesta manera podem descriure amb anterioritat totes les possibilitats que ens dóna aquest ambient per després comparar amb les que els infants realitzen i veure si compleix amb les expectatives o cal canviar-lo, millorar-lo, etc.

Un altre aspecte molt important són les preguntes, aquestes són la via comunicativa per impulsar el nen o nena a buscar alternatives, a provar nous ambients, per plantejar-li reptes. Aquestes preguntes han de permetre respostes obertes, no una única possibilitat. Per preguntar cal també saber esperar, donar el temps que necessiten els infants perquè busquin les seves respostes. Per tant, un element essencial d'aquesta metodologia és el respecte al temps dels infants i als seus propis processos.

A banda de la mirada individual tindrem també una mirada global de cada ambient per analitzar si realment està donant resposta als objectius plantejats i al grup de nens i nenes que configuren l'aula. No hi pot haver dos ambients iguals perquè no hi ha dos grups d'infants iguals, per tant el més rellevant és preguntar-se si l'ambient dóna resposta a les necessitats dels nens i nenes. Observarem ítems com:

La disposició del material

Si el nombre de material és suficient per a tots

Si el material els resulta atractiu

Es treballen tots els objectius i capacitats plantejades

Com flueix la circulació dels nens/es per l'espai

Com es relacionen els infants entre si

# data[].attributes.attachment_link.title
AMBIENTS D'APRENENTATGE EN L'EDUCACIÓ INFANTIL (I)

# data[].attributes.attachment_link.description
Entendre l'espai com a ambient és entendre les relacions entre la persona i l'entorn en el qual participa, així com la capacitat de poder projectar-nos-hi. En el pla educatiu es transfereix l'ús del concepte ambient a les condicions òptimes perquè l'aprenentatge tingui lloc i llavors ens referim als "ambients d'aprenentatge".

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Los ambientes de aprendizaje resultan una atractiva propuesta pedagógica, ya que permiten una gran autonomía del alumnado para la toma de decisiones que tiene lugar en su proceso de aprendizaje y a la vez posibilitan un contexto lleno de estímulos para la creación de nuevas relaciones sociales. ¿Quieres conocer un poco más esta metodología tan emocionante? ¡No pares de leer!

A finales del siglo XIX y principios del siglo XX, se origina la Escuela Nueva, un movimiento pedagógico que pretende desarrollar una educación activa centrada en los intereses de los niños y niñas. Los impulsores de este movimientos fueron Montessori con la idea de construir espacios estructurados, seguros y organizados basado en el respeto hacia los niños; Freinet que propondrá los talleres como metodología para que los niños prueben, creen y se expresen libremente; Dewey con la teoría del "aprender haciendo"... y otros muchos autores como Decroly, Claparede o las hermanas Agazzi. A partir de estas ideas aparecen metodologías como los y los que, a su vez, serán los antecedentes de lo que hoy conocemos como ambientes de aprendizaje, una estrategia que va más allá de una reconversión y uso de los espacios.

Los ambientes de aprendizaje suponen una nueva organización del tiempo y de los recursos para conseguir grupos más ricos, reducidos y homogéneos, con alumnado de diferentes edades. Todo ello permite ampliar las oportunidades de experimentación, investigación, de juego y de relación que favorecen a la creación de una comunidad de convivencia y aprendizaje.
¿En qué consisten los ambientes de aprendizaje?
Los principios clave del trabajo por ambientes se resumen en:

1. El alumno o alumna construye su propio aprendizaje.

2. El docente adquiere un rol de guía y mediador del proceso de aprendizaje.

3. Favorece la motivación intrínseca y extrínseca de los alumnos.

4. Potencia las relaciones interpersonales.

5. Utiliza el juego como recurso didáctico.

6. Plantea la organización de los espacios y materiales como principal estrategia didáctica.

La organización de los ambientes de aprendizaje es muy variada. Los ambientes pueden realizarse en distintos lugares como el aula, el patio o las zonas de paso y por ello es necesario diferenciar bien los espacios. El reto de los ambientes de aprendizaje es crear espacios adecuados a cada edad, que se conviertan en generadores de relaciones sociales y encuentros, espacios que sean dinámicos e inviten a actuar, faciliten la construcción conjunta de conocimiento y sean generadores de cultura.
Algunas experiencias que no te puedes perder
Te recomendamos echar un vistazo a algunas de las propuestas que se pueden encontrar en Internet sobre el trabajo por ambientes, centradas en las etapas de 3 a 12 años:

Escuela Pesta: Conoce esta escuela de Ecuador que se basa en las ideas de Pestalozzi y Rebeca Wild . Utiliza los ambientes preparados para favorecer a las actividades físicas, mentales y en definitiva, para lograr a un desarrollo humano.

Escuelas Reggio Emilia: Loris Malaguzzi es el precursor de las experiencias de Reggio Emilia, una metodología que tiene en cuenta y da gran importancia al cuidado del entorno, la distribución de los espacios y los materiales.

CEIP Molí d'en Xema: En el documento del enlace puedes descubrir la experiencia de esta escuela de Mallorca, explicada de manera concisa y clara. Este centro se basa también en el modelo de Rebeca Wild. En el blog del centro se pueden observar muchos de los ambientes que trabajan.

La Llacuna de Poblenou: Un interesante artículo en el que podrás observar qué son los ambientes de aprendizaje y cómo se utilizan en ese centro mediante imágenes y las explicaciones que las acompañan.

¿Tu escuela trabaja por ambientes de aprendizaje? ¡Comparte tu experiencia para que otros docentes se animen a ponerla en marcha!

# data[].attributes.attachment_link.title
Trabajo por ambientes: propuestas y experiencias educativas

# data[].attributes.attachment_link.description
Los ambientes de aprendizaje resultan una atractiva propuesta pedagógica, ya que permiten una gran autonomía del alumnado para la toma de decisiones que tiene lugar en su proceso de aprendizaje y a la vez posibilitan un contexto lleno de estímulos para la creación de nuevas relaciones sociales.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
El treball mitjançant els ambients d'aprenentatge consisteix, bàsicament, en una manera diferent d'organitzar els alumnes, l'espai i els materials per tal de propiciar i construir un lloc d'aprenentatge que sorgeixi espontàniament. En aquest ambient el nen és el protagonista i constructor del seu propi aprenentatge. El paper del mestre és secundari i es basa fonamentalment en organitzar i afavorir aquest aprenentatge. Mitjançant aquesta orientació pedagògica volem que els alumnes participin d'una manera més activa, lliure, constructiva i creativa del seu aprenentatge escolar i de creixement com a persona.

This entry was posted in QUE ENTENEM PER AMBIENT D'APRENENTATGE? on by .

Us presentem els ambients d'Educació Infantil, una filosofia d'aprenentatge en la qual els nens i nenes aprenen de les seves pròpies experiències. Hi ha nou ambients: el de construccions, l'artístic, el de farina llavors i sorra, el d'oficis, el de teatre, el de sons, el d'aigua, el de la llar i el de mediateca.

This entry was posted in QUE ENTENEM PER AMBIENT D'APRENENTATGE? on by .

# data[].attributes.attachment_link.description
El treball mitjançant els ambients d'aprenentatge consisteix, bàsicament, en una manera diferent d'organitzar els alumnes, l'espai i els materials per tal de propiciar i construir un lloc d'aprenentatge que sorgeixi espontàniament. En aquest ambient el nen és el protagonista i constructor del seu propi aprenentatge.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Durant el curs 2010/11, a l'escola La Sagrera, vàrem reflexionar sobre el que consideràvem important per tal d'engegar una Educació Infantil coherent i de qualitat, consensuada per totes les persones implicades al cicle d'Educació Infantil.

Tot el cicle implicat, doncs, vam decidir anar a visitar escoles del voltant que tinguessin la mateixa línia pedagògica per tal de compartir experiències i idees.

Va ser llavors el punt de partida per reflexionar al voltant de tres eixos fonamentals a l'educació:

Quin és el concepte d'infant que tenim?

Quin és el concepte de família?

Quin és el paper dels mestres?

Pensem que l' infant és una persona capaç, ple d'emocions, sentiments, experiències, espontaneïtat, curiositat i amb moltes ganes d'aprendre; el qual sap expressar-se en múltiples llenguatges. L'Infant és un ésser social que interactua amb els companys/es, els adults i amb l'entorn proper. Aquesta interacció és una font de creixement i enriquiment mutu.

La família és el primer agent socialitzador amb qui es troba l'Infant. Cada família té uns valors, costums i tradicions diverses que enriqueixen l'escola. Sempre es tracta amb molt de respecte a les famílies, amb les quals intentem aconseguir relació i complicitat en els diferents processos d'aprenentatge dels seus fills/es. L'escola està oberta a acollir-les i escoltar-les, ja que tots tenim el mateix objectiu: la felicitat de l'infant i el seu creixement harmònic.

La mestra ha de ser una persona il·lusionada i compromesa amb el projecte, amb ganes i neguits d'avançar. És una acompanyant en el procés de creixement (físic, emocional...) dels infants i ha de saber deixar-los anar de la mà en el moment que calgui, és una guia que no dona respostes, sinó que provoca preguntes.
Ha de ser capaç de oferir recursos als infants per organitzar l'espai i gestionar el temps, provocar situacions que afavoreixin l'aprenentatge significatiu i ajudin a resoldre conflictes.

Després de reflexionar i definir aquests aspectes de l'educació vàrem decidir iniciar un nou projecte metodològic i organitzatiu a l'etapa d'Educació infantil: ELS AMBIENTS D'APRENENTATGE.
QUÈ SÓN ELS AMBIENTS D'APRENENTATGE?
Els psicòlegs, des de fa molt de temps, van demostrar que qualsevol capacitat es desenvolupa millor amb el joc. A partir d'aquesta afirmació podem considerar que el joc és el millor mitjà educatiu per afavorir l'aprenentatge i el coneixement. Està demostrat que allò que el nen aprèn a través d'un joc es transfereix a altres conductes. Per la qual cosa podem afirmar que el joc és una activitat que desperta la intel·ligència.

Així doncs, basant-nos en aquestes afirmacions, definim els ambients d'aprenentatge de la següent manera;

Els ambients són diferents espais d'aprenentatge, de relació i comunicació on a partir de diferents propostes els infants poden actuar, observar, experimentar, construir, inventar, imaginar, compartir, relacionar-se, emocionar-se...i interactuar amb els altres.

Aquest plantejament de treball respon a la necessitat que mostren els infants de jugar i relacionar-se. És una manera de poder donar resposta als interessos i necessitats dels infants i respectar els diferents ritmes d'aprenentatge.

Els infants disposen d'un temps d'experiència activa, construïda per l'adult, però reconstruïda per ells mateixos, on nens i nenes es reuneixen per explorar diverses possibilitats de joc i dels materials.

Els ambients segueixen el model socioconstructivista, el qual parteix d'un aprenentatge significatiu per part de l'alumne, que té en compte els seus coneixements previs i en el qual destaca la gran importància que té la relació amb els companys/es.
QUÈ PRETENEM ACONSEGUIR AMB ELS AMBIENTS (OBJECTIUS)? - Potenciar el llenguatge oral.
- Afavorir les relacions socials i de convivència entre els infants de diferents edats.

- Desenvolupar els hàbits socials; compartir espais, jocs, joguines, posar-se d'acord els uns amb els altres, establir normes de comportament i de joc...

- Desenvolupar el llenguatge oral: lèxic, espontaneitat en la parla...

- Aprendre dels companys/es, no només de l'adult.

- Oferir als infants un espai de joc on poder investigar, observar, manipular...de manera constant i lliure sistemàticament.

- Expressar els seus sentiments, emocions i sensacions lliurement.
CAPACITATS A DESENVOLUPAR
- Respectar a les persones i els materials.

Les capacitats a desenvolupar a través dels ambients d'aprenentatge són les següents:
PRINCIPIS METODOLÒGICS DELS AMBIENTS ALUMNE/A:

Progressar en el coneixement i domini del seu cos, en el moviment i la coordinació, tot adonant-se de les seves possibilitats.

Assolir progressivament seguretat afectiva i emocional i anar-se formant una imatge positiva d'ell mateix i dels altres.

Adquirir progressivament hàbits bàsics d'autonomia en accions quotidianes, per actuar amb seguretat i eficàcia.

Pensar, crear, elaborar explicacions i iniciar-se en les habilitats matemàtiques bàsiques.

Progressar en la comunicació i expressió ajustada als diferents contextos i situacions de comunicació habituals per mitjà dels diversos llenguatges.

Observar i explorar l'entorn immediat, natural i físic, amb una actitud de curiositat i respecte i participar, gradualment, en activitats socials i culturals.

Mostrar iniciativa per afrontar situacions de la vida quotidiana, identificar-ne els perills i aprendre a actuar-hi en conseqüència.

Conviure en la diversitat, avançant en la relació amb els altres i en la resolució pacífica de conflictes.

Comportar-se d'acord amb unes pautes de convivència que el portin cap a una autonomia personal, cap a la col·laboració amb el grup i cap a la integració social.

MESTRE/A:

L'Infant és el constructor del seu propi aprenentatge. Investiga, prova, assaja, modifica, construeix, destrueix, parla, raona, explica, inventa, imagina...

Considerem important també l'organització de grups naturals, no constituïts per edats, sinó per interessos, que afavoreixin la interacció, col·laboració i cooperació entre infants de diferents edats, on es donin relacions d'ajuda.

ESPAIS I MATERIALS:

La funció de les mestres és fer de guia, d'organitzadores, de mediadores que faciliten el procés d'aprenentatge.

Fer reunions periòdiques per valorar el funcionament d'aquests ambients (pensem en afegir noves propostes, oferim materials nous, acordem criteris de funcionament, d'avaluació...)

L'ACCIÓ:

Donem molta importància als espais i a la seva organització. Creiem que tant l'espai com els materials són la principal estratègia d'intervenció.

Utilitzar tota mena de materials; naturals, efímers, durs, tous, continus, discontinus...

Crear espais atractius i susceptibles d'aprenentatge.

ACTITUD I MIRADA QUE HEM DE TENIR LES MESTRES

L'activitat o joc lliure és el principal recurs didàctic i d'aprenentatge. Es prioritzen, per tant, les tasques no dirigides tot i que n'hi ha una sèrie de consignes bàsiques que calen seguir.
FUNCIONAMENT DELS AMBIENTS

Fent atenció, mirant i escoltant com va el procés i el desenvolupament de la sessió en els infants per cuidar el treball que van fent i com el van fent.

Observar, guiar, ajudar i induir plantejant nous reptes per fer-los qüestionar-se.

Preguntar per què volen fer quelcom i què pensen que passarà.

Afavorir la conversa i el llenguatge fent servir el vocabulari del treball científic.

Cuidar en tot moment el com ens adrecem als infants de parlar amb ells, del que fan, per ajudar-los en el que necessiten,per animar-los...amb el llenguatge que podem fer servir, ha de ser molt senzill i planer, alhora que adequat per fer possible que l'infant se senti agust i reconegut en el seu treball.

Ajudar a fer possible en els infants l'actitud d'atenció a allò que fem, l'actitud de treball, l'actitud d'experimentació, l'actitud d'aprendre.

Ajudar a fer possible l'estar bé, el pensar i el sentir.

Ajudar a fer possible la iniciativa, la curiositat, la creativitat.

Ajudar als infants a aprendre entre ells. Aprendre de la relació d'aprenentatge que podem establir.

Ajudar a saber-nos fer preguntes.

Ajudar fent suggeriments que poden ser oportunitats per fer créixer el treball dels infants.

Afavorir la conversa i el llenguatge ric.

Valorar i reconèixer la resposta dels infants davant l'experiència de treball que duu l'ambient. Acompanyar i ajudar en els processos d'aprenentatge dels alumnes, on hi ha diversitat de necessitats i característiques.

Respectar els ritmes de treball dels infants. Prendre responsabilitat en ajudar a cada nen/a a avançar en el seu procés d'aprenentatge de l'ambient.

Dues tardes a la setmana (dilluns i dimecres), els nens i nenes de l'educació infantil van a fer ambients. Ells són els qui trien on volen anar el mateix dia al matí. A cada classe hi ha una graella amb els símbols dels ambients i posen la seva fotografia (P3) o el seu nom (P4 i P5). Quan arriben a la tarda, es pengen la medalla corresponent i van a l'aula on els hi toca anar, cadascuna d'elles identificada amb un distintiu a la porta. Els infants durant tot el curs passen per cada ambient i s'estan en cada un d'ells tres sessions. Després canvien d'ambient.

Els ambient d'aprenentatge són 11; geometria (aula de p3), sensorial (aula de p4), botiga i restaurant (aules de p5), la llum i foscor (aula de psicomotricitat), teatral (aula de petits grups) el de l'aigua (pati) Art (l'aula de petits grups), ioga (biblioteca), el creatiu (vestíbul de l'escola) d'exterior (pati interior de P5) i psico/dansa (aula de P4).

A cada ambient hi ha entre 13/14 infants, així que la ratio és més baixa i els podem atendre d'una manera més individualitzada.

La dinàmica dels ambients serà sempre la mateixa;

A l'entrar a l'ambient es farà una petita conversa en rotllana per parlar sobre quines són les consignes que cal seguir, allò a què pensen jugar, quins rols es desenvolupen en aquell ambient...

Joc més lliure per part dels infants on la mestra farà de guia i de suggeridora de propostes. Recolliran quan soni la "campaneta màgica".

Per finalitzar, es tornarà a fer una conversa per explicar les seves opinions, preferències, allò que els hi ha cridat l'atenció...i fins i tot plasmar en un dibuix allò que han creat, sentit o fet.

QUINS AMBIENTS FEM? L'ambient de l'aigua (ubicat al pati)
Desprès, sobre les 16.15 cadascú tornarà a la seva aula.

Explorar a través d'un element natural com és l'aigua és vital pels infants. Aquest element els porta a tenir multitud d'experiències físiques, químiques, emotives i creatives. La interacció de l'aigua amb tota mena d'elements, com: suros, botons, i la disponibilitat de gran quantitat d'instruments com embuts, pots i mesures de diferents formes, dimensions, textures, colors, transparències i opacitats, volums, pesos, longituds, etc, promou una gran riquesa experimental i d'aprenentatges. El material està tot a l'abast dels infants, estructurat en safates, on l'organització forma part de la mateixa proposta i caldrà retornar al seu lloc, per tal de poder-ho fer servir la següent sessió. Disposarem de capelines i botes d'aigua per tal que no es mullin. Aquest s'alternarà amb el domèstic quan comenci a fer fred.

L'ambient creatiu (ubicat al vestíbul)
L'ambient de la llum i la foscor (ubicat a l'aula de psicomotricitat)
Serà un espai on poder explorar, crear, manipular, experimentar, construir... amb diferents tipus de material; caixes de cartró de diferents tamanys, cilindres, cons, pedres, plàstic de bombolles... Prèviament poden pensar què volen fer o construir i portar-ho a la pràctica, i a més poden fer un esbós d'allò que volen crear o un dibuix final de com els hi ha quedat la creació. Es faran exposicions al vestíbul de l'escola de les escultures creades.
L'ambient teatral (ubicat a l'aula de petits grups)
En aquest ambient hi trobaran diferents materials on la foscor serà protagonista, sempre amb uns punts de llum com serà un retroprojector, una taula de llum, caixes fosques, lots.... o un racó on hi haurà instal·lada una llum freda on els infants podran jugar amb objectes i materials fosforescents on podran crear, comparar...tot un món màgic que ajudarà a no tenir por a la foscor sinó tot al contrari, a gaudir d'ella.
L'ambient de geometria (ubicat a l'aula de P3)
La transformació de la pròpia identitat és una font molt gran de plaer i riquesa personals, per els infants que es troben en un moment de construcció d'aquesta identitat. Veure com es transforma la seva imatge i el seu rol, sense que això faci canviar o perillar la seva identitat, és una experiència molt positiva per tal d'enfortir la pròpia autoestima. Poden introduir-se a un món de fantasia i imaginació, on aquest espai de joc simbòlic disposa d'una ambientació que convida a disfressar-se i mirar la pròpia transformació, com miralls, robes, mascares, barrets, sabates...i poder maquillar-se, posar-se perruques, collarets... els fa trencar amb la rutina diària de classe i contribueix a desenvolupar la imaginació i creativitat i fins i tot agafar l'identitat de personatges coneguts a través de titelles. Hi hauran fotografies penjades de nens/es disfressats i maquillats amb diferents motius per tenir un model per maquillar-se.
L'ambient d'exterior (ubicat al pati interior de P5)
El procés d'ensenyament i aprenentatge de la geometria en l'àmbit escolar respon en primer lloc en el paper que juga la geometria en la vida quotidiana. Un coneixement geomètric bàsic és indispensable per a desenvolupar-se en diferents àmbits: per orientar-se, fer estimacions de formes, distàncies, apreciacions, distribuir els objectes en l'espai... Amb la construcció i la manipulació de diferents poliedres els infants podran fer les seves construccions i intentar plasmar-les en paper. Disposem de tot tìpus de material manipulatiu i construcció; canyetes, esferes, poliedres, llistons de fusta...
L'ambient sensorial (ubicat a l'aula de P4 A)
Poder gaudir una estona a l'aire lliure, poder compartir jocs, moments, mirades, complicitats...és el que es facilita en aquest ambient. A més, gaudim dels jocs més tradicionals com la xarranca, cordes, boti- botis, xapes, cursa de sacs...
L'ambient del restaurant (ubicat a l'aula de P5 B)
Tocar, sentir, ensumar, barrejar, classificar, ordenar, separar...són procediments de la vida quotidiana que fem contínuament durant el dia. Aquest ambients ens permetrà fer hipòtesis amb diferents materials, podrem fer composicions amb els macarrons, espaguetis,arròs, cafè, sal, farina, sorra, sucre, mongetes...i crear formes estètiques maques que faran goig mirar-les. Amb una sèrie de material complementaris com són els morters, plats, cullerots... ens permetran investigar les característiques de cada menjar, i així tenir sensacions tant tàctils com visuals o olfactives.
L'ambient de la botiga (ubicat a l'aula de P5 A)
El restaurant o la barra d'un bar formes par de la vida de les persones; són un espai on relacionar-se, trobar-se amb els companys/es i fer petar la xerrada mentre es pren alguna beguda o es menja. Aquest ambient ens possibilitarà iniciar-nos a l'escriptura, adquirir formes de salutacions bàsiques i pautes de comportament i respecte per viure en societat. També serà el moment de jugar a jocs de taula amb els companys/es i passar una bona estona, on els client i els cambrers tindran clarament definits els seus rols.
L'ambient de ioga (ubicat a la biblioteca)
Els clients podran anar a comprar al botiguer/a i demanar, pagar i emportar-se allò que necessiti. Serà necessari establir unes pautes de respecte, salutació i rutines per anar a comprar. El botiguer comptarà quan ha estat la despesa, pesarà els productes i el client haurà de pagar amb euros, per tan s'inicia la compra-venda de productes i per tant, moltes operacions matemàtiques. "La Botigueta" està abastida amb tot tipus de productes amb el seu pren corresponent, fins i tot les ofertes del dia.
L'ambient artístic (ubicat a l'aula de petits grups de Cicle Inicial) En Anglès.
L'ambient de ioga és un espai on els infants podran conèixer una mica més el seu cos a partir de diferents exercicis d'estirament, diversos tipus de respiracions i maneres de relaxar-se. La postura, la concentració i saber fer que el nostre cos descansi fa gestionar millor les emocions i fer que assimilem millor tot el que ens passa. El material que farem servir serà diferents tipus de mandales per pintar-les amb ceres o rotuladors durant una part de la segona sessió. Les mandales afavoreixen la concentració, la relaxació i estimulen la creativitat.
L'ambient de Psico/dansa (ubicat a l'aula de P4)
L'ambient artístic és un espai en el qual els infants tenen l'oportunitat de descobrir, experimentar, manipular, sentir, imaginar, gaudir, expressar, crear,... mitjançant una gran varietat de materials, tècniques, destreses, habilitats... on desenvolupar les seves capacitats expressives, representatives i artístiques. Expressar el que senten, es deixen anar sense que ningú pugui jutjar el resultat final de la seva obra d'art. La mestra interactua amb els infants en llengua anglesa, així es familiaritzen amb l'idioma de manera lúdica i funcional.

La música i el moviment forma part de la vida de les persones des del naixement, ja que desenvolupa la percepció auditiva, la manera de comunicar-se, de socialitzar-se, de fer servir la seva imaginació i desenvolupar la seva creativitat i la capacitat d'expressió. Desenvolupa la intel·ligencia i altres habilitats com ara: paciència, sensibilitat, coordinació, treball en equip, capacitat de concentració i memorització.

# data[].attributes.attachment_link.description
Durant el curs 2010/11, a l'escola La Sagrera, vàrem reflexionar sobre el que consideràvem important per tal d'engegar una Educació Infantil coherent i de qualitat, consensuada per totes les persones implicades al cicle d'Educació Infantil. Tot el cicle implicat, doncs, vam decidir anar a visitar escoles del voltant que tinguessin la mateixa línia pedagògica per tal de compartir experiències i idees.

# data[].attributes.attachment_link.title
Els ambients al CEIP Son Basca - Dialnet

# data[].attributes.attachment_link.description
Información del artículo Els ambients al CEIP Son Basca

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Avui una nova entrada sobre el meu treball final de grau dedicat als espais o ambients d'aprenentatge.

A continuació podreu llegir els principis metodològics d'aquesta metodologia educativa d'organització de centres.

Les dues entrades anteriors sobre el TFG van ser:

Totes les entrades sobre el TFG estan escrites en castellà, ja que és la llengua en la que vaig haver d'entregar-lo, ja que el vaig cursar online, a la VIU.

Los principios metodológicos de los ambientes o espacios de aprendizaje

EN RELACIÓN AL ALUMNO/A:

El niño es constructor de su propio aprendizaje: investiga, prueba, ensaya, modifica, construye, destruye, habla, razona, explica, inventa...y es importante la organización del alumnado en grupos naturales no constituidos por edades, sino por intereses que favorezcan la interacción, colaboración y cooperación entre niños de distintas edades, donde se den relaciones de ayuda mutua. (Luciano, M., 2010).

Alumno con autonomía y que debe tomar decisiones libremente, en función, de sus interés y también debe aprender a lidiar con el hecho de no poder hacer siempre su primera opción de elección.

EN RELACIÓN A LOS Y LAS DOCENTES:

La función de las maestras es hacer de guía, de organizadoras y de mediadoras que facilitan el proceso. (Luciano, M., 2010).

El papel de los docentes se basa en organizar y favorecer el aprendizaje siendo el alumno el actor principal del proceso y el maestro tiene un papel secundario.

Un docente que siga esta metodología debe actuar como un guía que prepara el ambiente propicio para la educación del alumnado y el desarrollo de su personalidad, acompañándolo en el proceso de crecimiento y aprendizaje.

Debe tener capacidad afectiva, habilidades sociales y ser empático y generar relaciones positivas con el alumnado y valorar sus logros.

Un maestro o maestra debe tener siempre ganas de aprender y ser capaz de sorprenderse e ilusionarse con lo que observa.

Debe provocar preguntas en vez de dar respuestas y ser capaz de dar recursos al alumnado para organizar el espacio y gestionar el tiempo y provocar situaciones que favorezcan el aprendizaje significativo y ayuden a resolver conflictos.

Las relaciones interpersonales que establece el docente con el niño son fundamentales para poder estar atento a los intereses del niño y poder ofrecerle la ayuda necesaria para que logre sus aprendizajes.

Es interesante que estimule y oriente las actividades espontáneas de los niños, evitando bloquearlas con cualquier comentario o comportamiento desalentador.

El maestro no debe dedicarse solamente a transmitir conocimiento, sino que debe provocar situaciones de aprendizaje para que el alumnado, activamente, participe y trabaje en la formación de hábitos y actitudes en función de una escala de valores determinada.

EN RELACIÓN A LAS FAMILIAS:

Una relación fluida entre las familias y la escuela es básica en el proceso de enseñanza-aprendizaje de los niños.

Es necesario que la escalera de valores y las normas de convivencia que se transmiten en la escuela coincidan con los que se transmiten en las familias para facilitar que los niños adquieran habilidades sociales para convivir en un mundo enfocado a los adultos. Cuando no hay entendimiento entre la escuela y el centro y hay una confrontación entre lo que se transmite en casa y en la escuela, el niño puede sentirse desconcertado e inseguro.

Esta metodología de trabajo es novedosa y muchas familias la desconocen, así que, es fundamental, que la escuela les ofrezca información variada y contrastada sobre los EA para evitar que transmitan a sus hijos cierto reparo a trabajar así.

Una buena relación familias-escuela es indispensable porque un cambio metodológico de esta envergadura funcione y sea apoyada por toda la comunidad educativa y es positivo que los padres puedan observar el trabajo de sus hijos in situ. Esto se podría resumir con la consabida frase de "una imagen vale más que mil palabras".

EN RELACIÓN AL ESPACIO, LAS ACTIVIDADES Y EL MATERIAL:

Según Luciano, M (2010):

El espacio y los materiales son la principal estrategia de intervención y se crean espacios y materiales atractivos y motivadores para el alumnado.

El EA se concibe como un entorno dinámico que se va modificando al añadir o cambiar materiales según las necesidades e intereses de los niños o propuestas de los docentes.

Los materiales pueden ser de diferente índole: tecnológicos, materiales de deshecho, elementos de la naturaleza, cuentos, menaje del hogar, instrumentos musicales, papel y herramientas de escritura, pinturas, elementos sonoros, teles, luces, etc.

La actividad o juego libre es el principal recurso didáctico y de aprendizaje. Se priorizan las actividades no dirigidas, aunque hay algunas que sí lo son.

Los EA constituyen espacios físicos que favorecen el desarrollo de los sentidos del niño a partir de los materiales presentes y facilitan las interacciones sociales entre ellos y con los adultos.

BIBLIOGRAFÍA

Barba, Agnès. (2009). Ambients relaxats de lliure circulació: Els ambients de l'escola dels Encants. Recuperado de http://www.escoladelsencants.cat/ceip/images/documents_pdf/Llibre%20ambients%202009.pdf

Bonàs, M., Bonet, T., Fontanet, T., Güell, E., Mira, N., Romera, O., Vilchez, C. (2014). Tot esdevé petit i gran alhora. Eixos del projecte d'El Martinet. Ripollet: Associació d'Amics d'El Martinet.

Batle Siquier, M., Bonet Martín, S., Camarera Camarera, M.A.; Camps Filani, M.M.; Moyà Castells, M.N. et al. (2013). Els ambients al CEIP Son Basca. Innov[IB]. Recursos i Recerca Educativa de les Illes Balears, 3, 235-253. Recuperado de http://www.innovib.cat/numero-3/pdfs/art15.pdf

Duarte, J. (2003). Ambientes de aprendizaje: una aproximación conceptual. Estudios pedagógicos, nº29, 97-113. Recuperado de http://www.redalyc.org/articulo.oa?id=173514130007

Escola Bressol Municipal l'Alegria de Sant Vicenç dels Horts. (2014, 10 de febrero). Els Ambients de lliure circulació. Recuperado de https://ebmlalegria.wordpress.com/articles/ambients-de-lliure-circulacio/

Escola Bressol Municipal l'Alegria de Sant Vicenç dels Horts.(2014, 11 de julio) Els ambients de lliure circulació. https://ebmlalegria.wordpress.com/2014/07/11/els-ambients-de-lliure-circulacio/

Escola Congrés d'Indians. Els ambients lliures. Recuperado de http://escolacongresindians.com/

Escola El Vinyet. (2010, 9 de octubre). Espais per créixer. Recuperado de https://escolaelvinyet.wordpress.com/2010/10/09/espais-per-creixer/

Escola La Marina, centre d'educació infantil i primaria. Ambients d'aprenentatge. Recuperado de https://sites.google.com/a/xtec.cat/escola-la-marina/com-ho-fem/ambients-d-aprenentatge

Luciano, M. (2010). Principis metodològics. Els Ambients. Recuperado de http://blocs.xtec.cat/ambientsinfantil/category/principis-metodologics/

Pons Borràs, D.; Serra Cardona, C.; Febrer Torres, M. A. & Pons Sans, À. (2013). Utilització de les TIC a l'Educació Infantil. Innov[IB]. Recursos i Recerca Educativa a les Illes Balears, 3, 149-169. Recuperado de http://www.innovib.cat/numero-3/pdfs/art11.pdf

Proyecto Colorines/Projecte Coloraines. (2012). Recuperado de http://www.smcolorines.com/

Psicoactiva. (En línea). Piaget, Jean (1896-1980). Recuperado de http://www.psicoactiva.com/bio/bio_16.htm

Rodriguez Jaén, R. (2014, 21 de julio). Los espacios de aprendizaje en el Aula de Preescolar y la riqueza de conocimientos que nos ofrecen. Recuperado de: http://alelimon.desderubio.com/los-espacios-de-aprendizaje-en-el-aula-de-preescolar-y-la-riqueza-de-conocimientos-que-nos-ofrecen/

Rodriguez Jaén, R. (2015, 22 de abril). ¿Por qué organizar el ambiente físico en Espacios de Aprendizaje? Recuperado de: http://alelimon.desderubio.com/por-que-organizar-el-ambiente-fisico-en-espacios-de-aprendizaje/

Rodriguez, P. (2014, 17 de marzo). Els ambients, el tercer educador. El diari de l'educació - Fundació Periodisme Plural. Recuperado de http://diarieducacio.cat/els-ambients-educadors-discrets/

Vedruna Berga. (2014, 20 de noviembre). Informació periòdica sobre el procés d'implementació de la metodología: aprenentatge global, butlletí informatiu nº1.

Vedruna Berga. (2014, 6 de diciembre). Informació periòdica sobre el procés d'implementació de la metodología: aprenentatge global, butlletí informatiu nº2 Petits.

Vedruna Berga. (2014, 6 de diciembre). Informació periòdica sobre el procés d'implementació de la metodología: aprenentatge global, butlletí informatiu nº2 Mitjans.

Vedruna Berga. (2014, 6 de diciembre). Informació periòdica sobre el procés d'implementació de la metodología: aprenentatge global, butlletí informatiu nº2 Grans.

Vedruna Berga. (2015, 7 de abril). Informació periòdica sobre el procés d'implementació de la metodología: aprenentatge global, butlletí informatiu nº3.

# data[].attributes.attachment_link.title
Els principis metodològics dels ambients o espais d'aprenentatge

# data[].attributes.attachment_link.description
Avui una nova entrada sobre el meu treball final de grau dedicat als espais o ambients d'aprenentatge. A continuació podreu llegir els principis metodològics d'aquesta metodologia educativa d'organització de centres. Les dues entrades anteriors sobre el TFG van ser: El concepte d'espais o ambients d'aprenentatge La metodologia dels espais o ambients d'aprenentatge Totes les entrades...

# data[].attributes.attachment_link.description
AMBIENTS D'APRENENTATGE ÍNDEX INTRODUCCIÓ OPINIÓ DE DIFERENTS AUTORS ROLS PROFESSORS I ALUMNES QUÈ ÉS I EN QUÈ CONSISTEIX LA METODOLOGIA?