# data[].attributes.body
בדת הנוצרית אין ציווי לצום מלא מאכילה ושתייה. עם זאת הצום הוא מעשה מקובל כמעשה הסתגפות, צער ואבל ומשמש כחלק לחזרה בתשובה וכמעשה של התקרבות לאל כמו כן הצום יכול להיות גזרה אשר מטיל הכומר על המאמין בעת הוידוי. הזרמים השונים בנצרות נבדלים במידת ההגבלות שהם מטילים על אכילה, ובתכיפות המועדים שבהם מתקיימות ההגבלות. בנצרות האורתודוקסית ההגבלות האלה שכיחות וגם בנצרות הקתולית יש מועדים רבים הכוללים הגבלות ממין זה. בכנסיות הפרוטסטנטיות, לעומת זאת, אין כמעט מועדים שבהן מצווה המאמין להגביל את עצמו באכילה.

# data[].attributes.body
סימן הצלב החל להיות מזוהה עם הנצרות בשלהי המאה ה-2, והשימוש בו כסמל נוצרי נעשה נפוץ במאה ה-3, אחרי שהלנה, אמו של קונסטנטינוס, מצאה את הצלב האמיתי במחבוא בעת מסעה בארץ ישראל ב-334.
עד אז היו קהילות נוצריות שחששו להציג צלב בפומבי. אחת הדרכים להסתירו הייתה להפוך את ראש הצלב לעיגול ובכך הפך הצלב למעין דמות. הנצרות אימצה את סמל הצלב בשל צליבת ישו ומותו על הצלב המסיימים את יסוריו , ונחשבים, יחד עם תחייתו, לשלב הכרחי בדרך לגאולת בני האדם. הצליבה הייתה שיטה מקובלת לעינוי ולהוצאה להורג בימי האימפריה הרומית. לפי הנצרות ישו עונה ונצלב כדי לכפר על חטאי האנושות, ולפיכך אזכור הדבר נחשב כביטוי לאמונה.

# data[].attributes.headline
טבילה לנצרות

# data[].attributes.subject
טבילה לנצרות

# data[].attributes.body
בנצרות, הטבילה היא הטקס המכניס את המאמינים אל הכנסייה, והוא אחד משבעה סקרמנטים מרכזיים בנצרות.

בכנסיות האורתודוקסיות, בכנסיות קתוליות־מזרחיות ובכנסיות פרוטסטנטיות פונדמנטליסטיות מטבילים את כל הגוף. אצל האורתודוקסים נוהגים להוסיף מעט שמן למי הטבילה. בכנסיות הקתוליות והפרוטסטנטיות מזליף הכומר המקיים את הטקס שלוש פעמים מים שקודשו בברכת כהן דת על קדמת ראשו של הנטבל, ומכניס אותו לכנסייה "בשם האב, הבן ורוח הקודש".

# data[].attributes.headline
הסעודה האחרונה

# data[].attributes.subject
הסעודה האחרונה

# data[].attributes.body
הסעודה האחרונה היא אירוע בחייו של ישו, המתואר בספרי הבשורה של הברית החדשה.

זהו אחד האירועים המרכזיים המיוחסים לחייו של ישו, ואירוע מכונן בנצרות, אשר שימש השראה לטקסים נוצריים, לרעיונות תאולוגיים, לאגדות עממיות וליצירות אמנות. לסעודה מאפיינים רבים התואמים את סדר הפסח, אך הזיהוי מוטל בספק, מכמה וכמה סיבות .

# data[].attributes.headline
כנסיית הקבר 

# data[].attributes.subject
כנסיית הקבר 

# data[].attributes.body
היא כנסייה גדולה הממוקמת באתר שמרבית המסורות הנוצרית רואות כאתר צליבתו, קבורתו ותחייתו של ישו.

הכנסייה שוכנת ברובע הנוצרי של העיר העתיקה בירושלים, בסופה של "ויה דולורוזה". מקום זה מזוהה כגבעת הגולגולתא הנזכרת בברית החדשה. מאז המאה ה-4 לספירה משמשת הכנסייה, הנחשבת לאחת הכנסיות החשובות והקדושות ביותר בעולם, כמוקד עלייה לרגל לצליינים מכל רחבי העולם.

# data[].attributes.body
חג הפסחא הוא חג נוצרי המציין את תחייתו של ישו, על-פי האמונה הנוצרית, ביום השלישי לאחר שנצלב ונקבר בירושלים.

חג הפסחא נחוג בכל הכנסיות הנוצריות, אולם בתאריכים שונים. הוא נחגג תמיד ביום ראשון בשבוע, ותמיד סמוך לתחילת האביב.

השבוע הקדוש, הוא השבוע האחרון של 40 ימי הצום, מתחיל ביום ראשון של הדקלים ומסתיים ביום ראשון לאחר מכן, שהוא יום חג הפסחא והיום בו ישו קם לתחייה. ברוב מדינות אירופה, בניגוד לארצות הברית, מקובל להאריך את חג הפסחא ולחגוג במשך יומיים -יום ראשון ושני בשבוע.

# data[].attributes.headline
חג המולד המכונה כריסמס

# data[].attributes.subject
חג המולד המכונה כריסמס

# data[].attributes.body
חג המולד הוא חג המקובל כמעט בכל זרמי הדת הנוצרית המציין את הולדת ישו. על פי הברית החדשה נולד ישו למריה הבתולה בבית לחם במקום בו מצויה כיום כנסיית המולד.

הנוצרים מאמינים כי לידתו של ישו מהווה הגשמה של נבואות התנ"ך על בואו של משיח מבית דוד, אשר יגאל את העולם מחטאיו ויגשר על הפער שבין האל ובין בני האדם. אין הסכמה בקרב העדות השונות ובקרב היסטוריונים על הכרונולוגיה המדויקת של לידת ישו.

מנהגי החג והמסורות הקשורות בו נטמעו בתרבות הצריכה והחלו לאפיין גם עמים ומשפחות שאינם אוחזים בדת הנוצרית. השפעת החג על אורח החיים של תושבי מדינות צפון אמריקה למשל, גדולה הרבה מעבר למשמעותו הדתית.