# data[].attributes.body
הכותבות איזנרייך (2020) וגדיש (2017) מתייחסות לנושא דומה, האם האקדמיה לעברית צריכה לאשר פתרונות לגבי פנייה דקדוקית שוויונית עבור נשים. הן כותבות על הפתרונות הקיימים בעולם והפתרונות הקיימים בעברית בנוסף למוטיבציה שלהן.

# data[].attributes.body
במאמרים נשאלת השאלה האם וכיצד צריכה האקדמיה ללשון לדחוף לפנייה דקדוקית שוויונית עבור שני המינים. הכותבות איזנרייך (2020) וגדיש (2017) דנות בפתרונות הקיימים בנוסף למוטיבציה שלהן.

# data[].attributes.body
האם האקדמיה ללשון העברית צריכה לאשר פתרונות לגבי פנייה דקדוקית שוויונית עבור נשים. הכותבות איזנרייך (2020) וגדיש (2017) עוסקות בנושא זה. הן כותבות על הפתרונות הקיימים בעולם, ובשפה העברית בפרט ובנוסף על המוטיבציה שלהן בקשר לנושא.

# data[].attributes.body
שתי הכותבות, ד. איזנרייך (2020) ור. גדיש (2017), עוסקות בחוסר השוויון המגדרי המצוי באופי הלשון העברית ובפרט בהתייחסותה אל צורת הזכר כצורה סתמית. הכותבות דנות בשאלה - האם יש לנסות לתקן את חוסר השוויון המגדרי שבפנייה בלשון זכר אל קהל מעורב? איזנרייך טוענת כי יש לשנות את כללי העברית במטרה להגן על השוויון המגדרי, אך לעומתה גדיש סבורה כי לא ניתן לחולל שינוי כה משמעותי בשפה, מה גם ששינוי זה לא בהכרח יוביל לשינוי חברתי. העיסוק בשאלה המשותפת לשתי הכותבות יערך תוך התייחסות להשלכות החברתיות של חוסר השוויון המגדרי בלשון, לפתרונות המוצעים.

# data[].attributes.body
פסקה 1:
הפתרונות הקיימים היום בעברית הם אמירת המילה בשני המגדרים, ולדעת גדיש (2017) זה טוב מספיק, ואם ישנו זאת זה לא יבוא מתוך האקדמיה אלא מתוך דוברי השפה, לעומת איזנרייך (2020) הטוענת כי צריך להוציא לפועל פתרונות בשפה העברית הדומים לפתרונות הקיימים בעולם.

# data[].attributes.body
איזנרייך (2020) מקדישה חלק ניכר ממאמרה לתיאור ההשלכות החברתיות של חוסר השוויון המגדרי המצוי בלשון. לדבריה חוסר השוויון בלשון מוביל לחוסר שוויון מגדרי בחברה, והדבר ניבט בין השאר בתחום הכלכלה. איזנרייך מוסיפה וטוענת כי חוסר השוויון בשפה יוצר פער בין הישגי הנשים להישגי הגברים בחברה, וכן הוא משפיע על עמדות, תפיסות ומעשים הנוגעים לחוסר השוויון המגדרי בחברה. בניגוד אליה גדיש (2017) כלל אינה מציינת השלכות חברתיות כלשהן הנגזרות מחוסר השוויון המגדרי בלשון. ניכר אף כי גדיש עצמה אינה מאמינה כי חוסר שוויון לשוני כרוך בחוסר שוויון חברתי.

# data[].attributes.body
הכותבות איזנרייך (2020) וגדיש (2017), כותבות על חוסר השיויון בין גברים לנשים בשפה העברית.
נשאלת השאלה מהי חשיבות הפנייה המגדרית לקהל מעורב?
את השאלה נבחן באמצעות מספר נקודות: ההשפעה של הפנייה המגדרית בתחומים שונים בחיים, מטרת הכותבת, מסקנה.

# data[].attributes.body
המאמר של איזנרייך  (2020) והמאמר של גדיש (2017), דנים על שוויון המגדרי בתוך השפה העברית.  הכותבות עוסקות בשאלה: "מהן ההשלכות של אי שוויון מגדרי בשפה העברית". בשביל להשיב על השאלה הזאת, נבחן באמצעות כמה נקודות להשוואה: החשיבות של המגדר בשפה, השפעת המגדר בו משתמשים בשפה על תחומי החיים והצעות לפתרונות.

# data[].attributes.headline
הטקסט של איזנרייך (2020) והטקסט של גדיש (2017) עוסקים בשאלה האם יש דרך שבה יתקיים שוויון בין המגדרים בחברה מעורבת. 

# data[].attributes.subject
הטקסט של איזנרייך (2020) והטקסט של גדיש (2017) עוסקים בשאלה האם יש דרך שבה יתקיים שוויון בין המגדרים בחברה מעורבת. 

# data[].attributes.body
גדיש (2017) ואיזנרייך (2020) עוסקות בשאלה: "האם יש לתקן את חוסר השיוויון המגדרי שבפנייה בלשון זכר אל קהל מעורב?" אתייחס לנקודות: מוטיבציית הכותבות, האפליה, הפתרונות הקיימים ומסקנה.

# data[].attributes.headline
ההשפעה של הפנייה המגדרית בתחומים שונים בחיים היא גדולה. היא יוצרת פערים חברתיים ויש לה השפעה על הישגים, 

# data[].attributes.subject
ההשפעה של הפנייה המגדרית בתחומים שונים בחיים היא גדולה. היא יוצרת פערים חברתיים ויש לה השפעה על הישגים, 

# data[].attributes.body
המוטיבציה של איזנרייך (2020) נובעת מכך שהיא לא מסכימה עם העמדה של האקדמיה ללשון העברית לפי "דרכה של העברית" שטוענת שצורת הזכר טובה לנשים ואפשר להסתפק בזה. ואילו מוטיבציית גדיש (2017) היא להביא פתרון לאנשים שאינם יכולים או אינם מעוניינים להגדיר את המגדר שלהם.

לפי איזנרייך (2020), הפנייה בלשון סתמית הפונה לכולם ,יש השלכות הגורם להדרתן של נשים מן החברה, פגיעה במסר ובחוויה הרגשית שהמונעים מבקשים ליצור ,מוביל למצבים מגוחכים ובסופו של דבר מהווה מחסום של ממש בדרך לשוויון מגדרי. לעומת גדיש (2017) שאינה מציינת השלכות כלשהם.

הכותבות מציאות פתרונות, איזנרייך (2020) מציעה להשתמש בכינוי גוף/סיומת ניטרלית כמו במדינות אחרות שהתחילו לפעול כך כדי לקדם את הנושא. בניגוד לגדיש (2017) המציעה להשתמש בצורת רבים לשני המינים ובנוסף שהשינויים יבואו בעיקר מדוברי השפה.