# data[].attributes.body
Întruchipată intr-o bătrânică "Şi cum sta el pe gânduri şi nu se
dumerea ce să facă pentru a scăpa de ruşine, numai iaca se trezeşte
dinaintea lui cu o babă gârbovită de bătrâneţe, care umbla după
milostenie." îl ajută pe Harap-Alb încurajându-l și arătându-i calea cea bună.

# data[].attributes.body
"Şi atunci, numai iaca ce
iese din mijlocul hergheliei o răpciugă de cal, grebănos, dupuros şi slab, de-i numărai
coastele; [.....] calul se şi scutură de trei ori, şi
îndată rămâne cu părul lins-prelins şi tânăr ca un tretin, de nu era alt mânzoc mai
frumos în toată herghelia."
Calul "fermecat" este un element comun si des întalnit în basmele populare dar și în cele culte. Acesta vine adesea in ajutor personajului principal, in opera data el ajutandu-l pe Harap-Alb sa treaca de probele Spanului, astfel sperand sa scape de sub robia lui. Pe langa ajutorul acordat la furatul de salate din gradina ursului si taierea capului cerbului, cel mai mare ajutor acordat de cal a fost omorarea Spanului.

# data[].attributes.body
"— Doamne, moșule, de nu mi-a aduce sluga mea sălăți de aceste și din piatra seacă, mare lucru să fie!".
" Ș-odată cheamă Spânul pe Harap-Alb și-i zice răstit: — Acum degrabă să te duci cum îi ști tu și să-mi aduci sălăți de aceste din Grădina Ursului. Hai, ieși repede și pornește, că nu-i vreme de pierdut. Dar nu cumva să faci de altfel, că nici în borta șoarecului nu ești scăpat de mine!".
Harap-Alb incaleca pe cal si ajunse langa o casuta singuratica, de unde iese batranica pe care a ajutat-o in trecut, care ii spune ca il va ajuta. Aceasta fierbe o licoare pe care o toarna in fantana. Ursul ajunge langa fantana insetat si dupa ce bea apa cade adormit. Printul este anuntat de Sfanta Duminica sa se imbrace in pielea de urs primita de la tatal sau si sa mearga sa ia cate salati vrea. Acesta se prezinta in fata Spanului cu salatile, unde pana si Imparatul ramasese impresionat.

# data[].attributes.body
Nestematele, ca element fantastic în Harap-Alb, semnifică un obstacol ca toate celelalte elemente, la curtea Împăratului Verde, Stăpanul îi spune Împăratului că așa pietre nu a mai văzut niciodată, asta semnificand faptul că aceste nestemate erau rar întalnite și nu orcine avea ocazia să le vadă.

# data[].attributes.body
Lui Gerila ii era mereu frig. Oriunde sufla el ingheta pe loc.
“urechi clapauge”, “buze groase si dăbălăzate.
“buza de deasupra se rasfrangea in sus peste scăfârlia capului, iar cea de dedesupt atarna in jos, de-i acoperea pântecele.”
Gerila i-a salvat pe tovarășii săi, stingând focul care ii putea omorî, prin cateva suflări.

# data[].attributes.body
Ochila putea sa vadă orice, putea sa vadă ceea ce alți oameni nu puteau. ,, o schimonositura de om avea în frunte numai un ochiu, mare cât o sita, și, când îl deschidea nu vedea nimica;...dar fie zi, dar fie noapte, spunea ca vedea cu dansul și în măruntaiele pamantului". Ochila l-a ajutat pe Harap-Alb sa o prindă pe fiica Împăratului Roș care se transformase într-o vrabiuta.

# data[].attributes.body
Acesta era flămând tot timpul. Oricat mânca, nu se sătura.
“sac fara fund” ; “nu-l poate sătura nici pământul”.
Flămânzilă a “înfulecat” toata mancarea ramasă de la ceilalti, dar in contiunare se plangea ca moare de foame.

# data[].attributes.body
Este prezentat cu o sete nemaivăzută ("băuse apa de la 24 de iazuri și o gârlă", "tot striga în gura mare că se usucă de sete").
Apare în poveste cu un fizic fabulos ("o arătare de om", "burdăhan") prevăzut și cu acțiuni ciudate "începu a-i țâșni apa pe nări și pe urechi".
Setilă a avut un rol important in basm, deoarece l-a ajutat pe Harap-Alb la proba ospațului alături de Flămânzilă.

# data[].attributes.body
Amic de drum cu Harap-Alb"acesta-i
vestitul Păsări- Lăţi-Lungilă, fiul săgetătorului şi nepotul arcaşului; brâul
pământului şi scara cerului; ciuma zburătoarelor şi spaima oamenilor," îl ajută în încercările sale de la curtea Împăratului-Roș" Atunci Păsărilă se deşiră odată şi se înalţă până la lună" și are un rol egal cu al celorlați în lupta dintre bine si rau.

# data[].attributes.body
"Harap-Alb, pentru că ești așa de bun și te-ai ostenit de ne-ai făcut adăpost, vreau să-ți fac și eu un bine în viața mea: na-ți aripa asta și, când îi avea vreodată nevoie de mine, aprinde-o, și eu îndată am să-ți vin întru ajutor."
Craiasa albinelor este tocmai cea care l-a ajutat pe print sa gaseasca adevarata fata de imparat, el fiind pus de Imparatul Ros sa o ia pe cea mai vrednica dintre toate. Aflat in dificultate, acesta isi adusese aminte de cadoul craiesei si rupe aripa, pe umarul lui aparand tocmai craiasa. Aceasta ii spune ca fata care se va apara cu naframa este adevarata fata de imparat.  Printul intra apoi in camera unde erau fetele si craiasa zboara pe obrazul fetei de imparat. Aceasta se apara cu naframa iar mai apoi printul o ia de mana si obtine acordul Imparatului Ros.

# data[].attributes.body
"înainte de pornire, trebuie să meargă calul tău şi cu turturica mea să-mi aducă trei smicele de măr dulce
şi apă vie şi apă moartă de unde se bat munţii în capete. [...] pune capul lui Harap-
Alb la loc, îl înconjură de trei ori cu cele trei smicele de măr dulce, toarnă apă moartă, să stea sângele şi să se prindă pielea, apoi îl stropeşte cu apă vie, şi atunci Harap-Alb îndată învie"
Apa vie si apa moarta sunt elemente unice acestui basm, ele fiind foloste pe post de proba dar si pentru a il aduce pe Harap-Al inapoi la viata.