# data[].attributes.headline
Рік написання поеми «Енеїда»: ; 1798 — видано перші чотири частини, ;1826 рік — завершено«Енеїду»,1842 — «Енеїда» надрукована повністю.

# data[].attributes.subject
Рік написання поеми «Енеїда»: ; 1798 — видано перші чотири частини, ;1826 рік — завершено«Енеїду»,1842 — «Енеїда» надрукована повністю.

# data[].attributes.headline
Тема поеми «Енеїда»: змалювання життя українського суспільства к. ХVІІІ — поч. ХІХ ст. різних верствнаселення.

# data[].attributes.subject
Тема поеми «Енеїда»: змалювання життя українського суспільства к. ХVІІІ — поч. ХІХ ст. різних верствнаселення.

# data[].attributes.headline
Ідея :                                                                                                                                                висміювання українських панів і чиновників,
козацьких старшин, їх паразитичного життя, обжерливості, пияцтва, нікчемних
сварок і водночас уславлення патріотизму, вірності обов’язку, мужності,
товариської солідарності (Еней, троянці, Низ та Евріал).

# data[].attributes.subject
Ідея :                                                                                                                                                висміювання українських панів і чиновників,
козацьких старшин, їх паразитичного життя, обжерливості, пияцтва, нікчемних
сварок і водночас уславлення патріотизму, вірності обов’язку, мужності,
товариської солідарності (Еней, троянці, Низ та Евріал).

# data[].attributes.headline
Основна думка:засобомсміху викрити і засудити негативні соціальні явища суспільства к. ХvІІІ ст.— поч. ХІХ ст

# data[].attributes.subject
Основна думка:засобомсміху викрити і засудити негативні соціальні явища суспільства к. ХvІІІ ст.— поч. ХІХ ст

# data[].attributes.headline
Жанр: бурлескно-травестійна поема епічна поема -  великий віршований твір, у якому розповідається про значні події і видатних осіб; б)травестійний (з франц. переодягання) твір.  І. Котляревський переодягає своїх героїв в український одяг, згадує про українські страви, напої, народні ігри, пісні, зображуються риси життя різних соціальних верств часів автора; в)бурлескний твір – цей жанр вимагав, щоб про буденне говорилося піднесено, а героїчний зміст викладався вульгарно.

# data[].attributes.subject
Жанр: бурлескно-травестійна поема епічна поема -  великий віршований твір, у якому розповідається про значні події і видатних осіб; б)травестійний (з франц. переодягання) твір.  І. Котляревський переодягає своїх героїв в український одяг, згадує про українські страви, напої, народні ігри, пісні, зображуються риси життя різних соціальних верств часів автора; в)бурлескний твір – цей жанр вимагав, щоб про буденне говорилося піднесено, а героїчний зміст викладався вульгарно.

# data[].attributes.headline
Композиція "Енеїди" Твір міститьшість частин, які змістовно пов’язані з подорожжю Енея і тими пригодами, щотрапилися з ним.Експозиція: знайомство з Енеєм і його ватагоютроянців, які нагадують козаків-запорожців, з їх завзяттям, хоробрістю,веселими звичаями і войовничим настроєм. Зав’язка:подорож Енея з троянцями у пошуках Італії. Кульмінація: битва Енея з Турном, в результаті якої боги такожрозділились на два загони. Розв’язка: перемога Енея над Турном, бо Зевс зглянувся нагероя і став на його бік: Живе хто в світі необачно, / Тому нігде не будесмачно, / А більш, коли і совість жметь.

# data[].attributes.subject
Композиція "Енеїди" Твір міститьшість частин, які змістовно пов’язані з подорожжю Енея і тими пригодами, щотрапилися з ним.Експозиція: знайомство з Енеєм і його ватагоютроянців, які нагадують козаків-запорожців, з їх завзяттям, хоробрістю,веселими звичаями і войовничим настроєм. Зав’язка:подорож Енея з троянцями у пошуках Італії. Кульмінація: битва Енея з Турном, в результаті якої боги такожрозділились на два загони. Розв’язка: перемога Енея над Турном, бо Зевс зглянувся нагероя і став на його бік: Живе хто в світі необачно, / Тому нігде не будесмачно, / А більш, коли і совість жметь.

# data[].attributes.headline
Проблематика твору:  -соціальна нерівність; -патріотизм народних мас;  -виховання майбутнього покоління; -дружба і ворожість; -любов і ненависть; -людяність і моральна нікчемність.

# data[].attributes.subject
Проблематика твору:  -соціальна нерівність; -патріотизм народних мас;  -виховання майбутнього покоління; -дружба і ворожість; -любов і ненависть; -людяність і моральна нікчемність.

# data[].attributes.headline
Віршовий розмір  І. Котляревський уперше в Україні написав епічний твір силабо-тонічним віршем (ямбом), найбільш відповідним для української мови розміром.

# data[].attributes.subject
Віршовий розмір  І. Котляревський уперше в Україні написав епічний твір силабо-тонічним віршем (ямбом), найбільш відповідним для української мови розміром.

# data[].attributes.headline
«Енеїда» — енциклопедія життя українського народу . Легко і невимушено вплітаються у сюжет поеми описи різних аспектів життя українця. У поемі зібрано велику й цінну етнографічну, етнологічну і фольклорну інформацію. У структурі поеми описано народні вірування, звичаї, ігри, обряди, справи, побут, кухню й одяг.

# data[].attributes.subject
«Енеїда» — енциклопедія життя українського народу . Легко і невимушено вплітаються у сюжет поеми описи різних аспектів життя українця. У поемі зібрано велику й цінну етнографічну, етнологічну і фольклорну інформацію. У структурі поеми описано народні вірування, звичаї, ігри, обряди, справи, побут, кухню й одяг.

# data[].attributes.headline
Персонажі поеми:

# data[].attributes.subject
Персонажі поеми:

# data[].attributes.body
Олімпійські боги:

Зевс – верховний бог, бог блискавки і грому (у поемі – п’яниця з деспотичним й вередливим характером «Зевес тоді кружав сивуху І оселедцем заїдав...»).

Юнона – богиня шлюбу, його дружина («зла Юнона, суча дочка»).

Венера – богиня кохання, побічна дочка Зевса, мати Енея («Венера молодиця сміла...»).

Еол – бог вітрів, брат Зевса.

Нептун – бог моря, брат Зевса.

Вулкан – бог вогню, покровитель ковалів, чоловік Венери.

Меркурій – бог торгівлі, посланець богів, син Зевса.

# data[].attributes.headline
Земні герої:

# data[].attributes.subject
Земні герої:

# data[].attributes.body
Еней – головний герой, син Венери й Анхіза («парубок моторний і хлопець хоч куди козак»).

Анхіз – цар Трої, батько Енея.

Евріал та Низ – троянські воїни («в службі – вірні козаки»).

Дідона – цариця Карфагена («Розумна пані і моторна, Трудяща, дуже працьовита, Весела, гарна, сановита).

Латин – цар Латинської землі («Старий скупиндя – скурвисинська, Дрижав, як Каїн, за алтин»).

Амата – його дружина («пихата жінка, інтриганка»).

Лавінія – їх дочка («Дородна, росла і красива, Приступна, добра, не спесива, Гнучка, юрлива, молода…»).

Турн – цар рутульський («Не в шутку молодець був жвавий, Товстий, високий, кучерявий, Обточений, як огірок, Куди не кинь, був Турн царьок»).

Еванд – цар аркадський, та Палант – його син (союзники Енея в боротьбі проти Турна).

Сівілла – пророчиця, жриця бога сонця Феба («… бабище старая, Крива, горбатая, сухая, Запліснявіла, вся в шрамах»).

Ірися – посередниця між богами і людьми, прислужниця Юнони («цьохля (брехуха) проклятуща»).

Цірцея – цариця, яка заманювала людей на свій острів й перетворювала їх на звірів («…Люта чарівниця. І дуже злая до людей»).

# data[].attributes.headline
Дуже стислий переказ

# data[].attributes.subject
Дуже стислий переказ

# data[].attributes.body
Після того як греки спалили Трою, Еней – «парубок моторний і хлопець хоть куди козак», зібравши ватагу троянців й «швидко поробивши човни», поплив морем – «куди очі почухрав». Це побачила богиня Юнона. Вона «страх, як не любила» Енея за те, що той «в Трої народився І мамою Венеру звав». (Венера була побічною дочкою верховного бога та її чоловіка – Зевса). Юнона побігла до бога вітрів Еола, і, пообіцявши йому хабаря, – «дівку чорноброву», упросила здійняти на морі бурю й потопити човни троянців. А Еней звернувся до бога морів Нептуна з проханням утихомирити хвилі, пообіцявши за це «півкопи грошей». Буря вгамувалася, і троянці заходилися готувати обід – «із салом галушки», «лемішку й куліш» та інші страви – вони полюбляли добре поїсти та випити. Венера після цієї пригоди звернулася до Зевса з проханням захищати її сина, і той пообіцяв, що доля у Енея складеться щасливо.

Після довгих блукань морем, Еней з троянцями прибуває до Карфагену, де гостює у цариці Дідони два роки. Дідона у всьому догоджає троянцям й Енею, бо палко покохала його. Зевс дуже не задоволений цим. Він посилає до Енея бога Меркурія, щоб той розлучив закоханих та нагадав хлопцю про його призначення. Злякавшись гніву Зевса, Еней потай від Дідони, щоб не чути нарікань цариці, готується до нових мандрів. Але Дідона прознала про його наміри й дуже посварила коханця. Еней тікає, а цариця у тузі спалює сама себе.

Взнавши про самогубство Дідони, Еней плаче і сумує. На морі піднімається буря. Хвилі прибивають човни з троянцями до берега Сицилії. Мандрівників гостинно приймає цар Ацест. Еней справляє поминки за померлим батьком Анхізом. Після поминок почалося п’яне гуляння та кулачний бій між місцевим силачем Ентеллом і троянцем Даресом. Переміг Ентелл.

Зла Юнона посилає свою служницю Ірисю, щоб вона підмовила жінок спалити флот Енея, щоб цим досадити чоловікам-гультяям, які весь час бенкетують. Коли Еней побачив пожежу, то почав лаяти і Зевса, і Нептуна, і Венеру з іншими богами за те, що вони не бережуть троянців та його самого від прикростей. Боги наслали дощ, і він загасив вогонь. Деякі човни вдалося врятувати. Засмученому Енею приснився батько. Анхіз попросив сина навідати його в пеклі, щоб про щось порадитися з ним.

Троянці відпливають із Сицилії, а Венера просить Зевса сприяти Енею в його мандрах. Тож вітер був попутний, гребці поскладали весла, курили люльки та співали пісень про Сагайдачного та про Січ. Невдовзі прибули до кумської землі. Там Еней зустрічає страшну провидицю Сівілу. За хабар їй самій та богу підземного царства Плутону, вона погодилась допомогти Енею знайти стежку, яка веде у підземне царство. На вулиці, що вела у пекло, Еней бачив Дрімоту, Смерть, а ще різні біди, що спіткають людей: чуму, війну, голод, холод, злидні, злих мачух та свекрух, п’яниць, розпусниць, ледацюг. А у самому пеклі киплячих у смолі розбишак, убивців, панів, що відносилися до кріпаків, як до скотів, нечесних суддів та інших грішників. У раю ж «душі ликовали, Що праведно в миру живали». Нарешті Еней зустрівся з батьком. Ворожки, що сиділи в його оселі, сказали, що від Енея піде «великий і завзятий рід»; «всім світом буде управляти». Попрощавшись з батьком, Еней повертається до троянців.

Вони знову мандрують морем. Боги допомагають їм оминути острів чарівниці Цирцеї, яка перетворювала подорожніх на тварин. Коли Еней з товаришами прибув у край латинців, цар Латин влаштував бенкет і погодився віддати свою дочку Лавінію заміж за Енея. Царю дуже сподобалися подарунки троянців. Проти цього шлюбу виступають дружина Латина Амата і цар рутульців Турн, який теж хоче мати Лавінію за дружину. Починається війна між троянцями й латинцями. Турн теж виступає проти троянців. Йому допомагає Юнона. На боці Енея з військом, яке очолює Паллант, – син аркадського царя Евандра. Своєю мужністю відзначаються молоді воїни – Низ та Евріал, що пристали на службу троянцям. Вірні своїй дружбі та військовому побратимству, вони загинули, але положили багато ворогів. У бою з Турном гине і юний лицар Паллант. Венера просить Вулкана – бога вогню й покровителя ковалів, зробити для Енея міцну зброю.

На Олімпі серед богів йдуть сварки. Одні з них підтримують Енея, інші – Турна. Зевс розгнівався і заборонив їм втручатися в людські справи. Латинців втомили воєнні дії – вони хочуть миру. Еней пропонує рутульцям помиритися й зробити поєдинок лише між ватажками. У поєдинку Еней перемагає Турна. Зевс не пішов на вмовляння Юнони знову зберегти життя рутульському царю. Сказав їй:

Уже ж вістимо всім богам:
Еней в Олимпі буде з нами
Живитись тими ж пирогами,
Які кажу пекти я вам.

Еней великодушно хоче помилувати Турна, але, побачивши на ньому обладунки Палланта, вбиває супротивника – так він помстився за смерть юного лицаря.

Душа рутульська полетіла
До пекла, хоть і не хотіла,
К пану Плутону на бенькет.
Живе хто в світі необачно,
Тому нігде не буде смачно,
А більш, коли і совість жметь.

# data[].attributes.headline
Зміст поеми (продовження)

# data[].attributes.subject
Зміст поеми (продовження)