# data[].attributes.body
Kokeessa tutkittiin maitohapon neutraloitumista piimässä käyttäen fenoliftaleiinia indikaattorina. Neutraloitumista voitiin siis tarkkailla seoksen värimuutoksen avulla. Neutraloitumisen tapahduttua seos oli vaaleanpunainen ja NaOH:n lisääminen ei aiheuttanut enää värimuutoksia. Neutraloitumiseen tarvittiin 27,2 ml 0,100 molaarista NaOH-liuosta.

Lähtöaineina toimivat maitohappo ja natriumhydroksidi (emäs). Kyseessä on neutraloitumisreaktio, joten lopputuotteina syntyy vettä ja suolaa. Happokonsentraatioksi saimme 0,10 mol/l.

# data[].attributes.headline
30.1 TYÖ 2 sininen pullo ennen ravistelua

# data[].attributes.subject
30.1 TYÖ 2 sininen pullo ennen ravistelua

# data[].attributes.body
Värinmuutos johtuu hapetus-pelkistysreaktion tapahtumista indikaattorin läsnäollessa.
Glukoosi

reagoi emäksisessä liuoksessa metyleenisinisen kanssa. Ravistettaessa ilmassa oleva  happi O2

liukenee liuokseen ja hapettaametyleeninsinisen. Kokeen pystyi toistamaan uudelleen ja uudelleen aina ravistaen, sitten kun väri oli taas kadonnut.

# data[].attributes.body
lämpötilan muutos noin 2 celsiusastetta. Koeputkessa tuntui pieni lämpötilan kohoaminen, eli eksoterminen reaktio oli kyseessä.

Na2CO3 + 2 HCl → 2NaCl + CO2 + H2O

# data[].attributes.body
Fenoliftaleiini (C20H14O4) on väriaine, jota käytetään muun muassa pH-indikaattorina.

NaOH, eli Natriumhydroksidi (lipeä) on vahva emäs.
HCl, eli suolahappo on vahva happo.

Hapan liuos+emäksinen liuos--> vesi+suola

NaOH+HCl→NaCl+H2
suolahapon ja natriumhydroksidin reaktiossa kloridionit ja natriumionit muodostavat natriumkloridia.

# data[].attributes.body
AgNO3(aq)+NaCl(aq) --> NaNO3(aq) + AgCl(s)

AgCl ilmenee valkeana liukenemattomana massana.

# data[].attributes.body
1.Pooliton jodi liukenee

poolittomaan bensiiniin

mutta ei pooliseen veteen. 2.Kuparisulfaattikiteet eivät liukene seokseen, koska
3. Vesi ei liukene jodi+bensiini seokseen, koska vesi on poolista ja jodi poolitonta.
Reagoidessaan veden kanssa kuparisulfaattikide+vesi seos muuttuu  siniseksi, kidevedelliseksi kuparisulfaatiksi.

Kuparisulfaatti

on hygroskooppinen

aine, eli sillä on kykyä

imeä vettä itseensä.

# data[].attributes.body
Mg (s) + 2HCl (aq) --> MgCl2 (aq) + H2 (g)
Kiinteä magnesiumnauha reagoi vetykloridin, eli suolahapon kanssa, joka on vahva happo. Seoksen kuplinta on siis sitä vetykaasua.

reaktiossa magnesiumin hapetusluku kasvaa nollasta +2:ksi. Magnesium hapettuu ja toimii pelkistimenä. Vedyn hapetusluku pienenee, joten vety pelkistyy ja toimii siis hapettimena.

Vetykaasun tulenarkuus tulee ilmi kun sytyttää tulitikun ja vie sen koeputkun suuaukolle. Kuuluva poksahdus johtuu siitä, että vety palaa.

# data[].attributes.body
FeCl3 + 3KSCN --> Fe(SCN)3 + 3KCL

Rauta on siirtymälkuaiine, ja sille tyypillisiä ominaisuuksia on värilliset yhdisteet ja se, että se voi toimia eri hapetusluvuilla.
Tässä kokeessa lähtöaineen rautaIIIkloridi on väriltään melko vaalean ruosteenpunainen. Tästä reaktiosta syntynyt tuote on tummanpunaista, veren väristä.
Tämän koe toimii "mallina" hemoglobiinista. Hemoglobiinissa on rautaIII ionin ympärillä neljä typpiatomia. Meidän kokeessa syntyi samankaltainen rakenne. Rautaioni on se, joka antaa meidän verelle punaisen värin. (siitä johtuu tuotteen tummanpunainen väri)
Tämän kokeen myötä opin (isältäni), että joillain eläimillä on veressä muita metalleja, joten niiden veri on toisen väristä, esimerkiksi  Nykymolukkirapujen veressä on kuparia, ja siksi se on sinistä.

# data[].attributes.body
NaOH (aq) + NH4Cl (s) ---> NaCl (aq) + H2O (l) + NH3 (g)

Reaktioseoksesta lähtee pistävä paha haju, johtuen siinä syntyneestä ammoniakista, eli NH3:sta.
Ammoniakin läpitunkeva, pistävä haju muistuttaa voimakasta virtsan hajua.

# data[].attributes.body
Ca(OH)2 (aq) + CO2 (g) ---> CaCO3 (s) + H2O (l)

seos muuttui läpinäkyvästä sameaksi uloshengitysilman, eli hiilidioksidin vuoksi. Kalsiumhydroksidi reagoi hiilidioksidin kanssa muodostaen vettä ja kalsiumkarbonaattia.