# data[].attributes.body
Mecanismul de acțiune al barbituricelor este complex, cuprinzând acțiuni specifice și nespecifice.
Mecanismul de acțiune nespecific se manifestă la doze hipnotice și doze mari și constă în deprimarea formației ascendente activatoare (SAA) și deschiderea canalelor de clor.
Mecanismul de acțiune specific se manifestă la doze hipnotice și sedative și constă în potențarea neurotransmisiei inhibitoare mediată de GABA. Are loc activarea unui situs specific de pe complexul receptor GABA-A postsinaptic efector, cu creșterea deschiderii canalelor de clor, hiperpolarizare și inhibiție neuronală, precum și favorizarea eliberării de GABA.

# data[].attributes.body
Barbituricele acționează în principal la nivelul SNC, deși pot afecta indirect și alte țesuturi. Efectele directe ale supradozei sunt deprimarea SNC intensă, comă, deprimarea centrului termoreglator cu apariția hipotermiei. Persoanele vârstnice au mai mult țesut adipos în comparație cu o persoană tânără, motiv pentru care ele sunt mai susceptibile la intoxicația cu barbiturice.
Barbituricele pot provoca o depresie a centrului respirator medular și pot induce insificiență respiratorie.

# data[].attributes.body
Tratamentul supradozei de barbiturice este suportiv și simptomatic. Metodele de tratament depind de starea pacientului. Tratamentul de susținere include următoarele:
- Administrarea de cărbune activat prin tub nazo-gastric
- Administrarea intravenoasă de soluție salină, naloxonă, glucoză
- Perfuzie cu bicarbonat de sodiu pentru alcalinizarea urinii și reducerea reabsorbției tubulare
- Diureză osmotică, cu soluție de manitol 5% pentru diminuarea reabsorbției apei din urina primară
- Susținerea respirației și a tensiunii arteriale cu analeptice respiratorii și cardiovasculare sau chiar ventilație respiratorie cu administrare de oxigen.

# data[].attributes.body
Metode de analiză toxicologică a derivaților barbiturici

1. Analiza calitativă prin reacții de identificare:
a) Reacţia Zwicker-Ioanid-Mihăilescu: se tratează reziduul cu 2-3 picături reactiv Zwicker → precipitat violet solubil în cloroform. Reactiv Zwicker: 4 ml CuSO4 10%, 1 ml piridină, 5 ml apă.
b) Reacţia Parri: se dizolvă reziduul în metanol, se adaugă 1 picătură Co(NO3)2 1% în metanol şi se alcalinizează cu 1-2 picături de dietilamină 1% în metanol → coloraţie violet-ciclamen.

2. Analiza cantitativă prin metoda spectrofotometrică:
Tehnica de lucru: se dizolvă reziduul în 4 ml metanol. Din această soluţie se iau 2 ml şi se tratează cu 2 picături soluţie Co(NO3)2 şi 2 picături NH3. Se citeşte absorbanţa probei la spectrofotometru, la λ=565 nm, în cuva de 1 cm faţă de o probă martor.