# data[].attributes.body
UNII FILOSOFI au considerat că OMUL ARE O NATURĂ DATĂ IAR ELEMENTELE DEFINITORII PENTRU NATURA UMANĂ SUNT:

SOCIABILITATEA (ARISTOTEL)

CAPACITATEA DE A DA VALOARE LUCRURILOR, DE A FI MĂSURA LOR (PROTAGORAS)

CREAŢIA (Lucian BLAGA)

CUGETAREA (Rene DESCARTES)

OMUL TREBUIE ÎNTOTDEAUNA TRATAT CA UN SCOP ŞI NICIODATĂ CA UN MIJLOC  (Immanuel KANT)

OMUL ESTE O ETAPĂ EVOLUTIVĂ CARE TREBUIE DEPĂŞITĂ (Friedrich NIETZSCHE)

FIINŢĂ ÎNZESTRATĂ CU ABILITATEA DE A FABRICA UNELTE (Henri BERGSON)

OMUL ESTE ÎN PRIMUL RÂND INTERIORITATE (Sf. AUGUSTIN şi Rene DESCARTES)

OMUL ESTE O CONŞTIINŢĂ – PROIECT, EL DEVINE, SE FACE, SE CONSTRUIEŞTE (J. P. SARTRE)

OMUL ESTE IMAGO DEI – CREAŢIE A DIVINITĂŢII (Sf. AUGUSTIN)

# data[].attributes.body
Evoluția genului Homo

Homo habilis:

A apărut acum aproximativ 2,8 milioane de ani și este considerat cel mai vechi reprezentant al genului Homo cu dovezi clare ale utilizării uneltelor din piatră.

Homo erectus:

A apărut acum aproximativ 1,8 milioane de ani și este una dintre cele mai longevive specii de Homo, care a migrat pe scară largă în Africa, Asia și Europa.

Homo heidelbergensis:

A apărut cu aproximativ 300.000 de ani în urmă și este considerat un strămoș probabil al oamenilor moderni.

Apariția omului modern (Homo sapiens)

Origine africană:

Dovezile genetice și fosile arată că Homo sapiens a apărut în Africa, cele mai vechi rămășițe datând de acum aproximativ 300.000 de ani.

Migrația "Out of Africa":

O ramură a acestei populații de Homo sapiens a părăsit Africa acum aproximativ 60.000 de ani, răspândindu-se în întreaga lume.

Încrucișarea cu alte specii:

Studiile genetice au arătat că oamenii moderni s-au încrucișat cu alte specii de hominide arhaice, cum ar fi neanderthalienii, ajungând să aibă un fond genetic comun.

# data[].attributes.body
„Fericirea cuprinde cinci părţi. O parte este a lua hotărâri bune; a doua este a avea simţuri bune şi sănătate trupească; a treia este reuşita în ceea ce întreprinzi; a patra-i reputaţia bună printre oameni şi a cincea bunurilor folositoare pentru viaţă.” (Platon)

„Fericirea rezidă în căutarea ei.” (Jules Renard)

„Nu există nici fericire, nici nenorocire pe lume; există doar compararea unei stări cu cealaltă şi atâta tot. Doar cel care a simţit nefericirea cea mai cumplită e în stare să simtă cea mai mare fericire.” (Alexandre Dumas)

„Fericirea este cea mai mare biruinţă, aceea pe care o dobândim împotriva destinului ce ne este impus.” (Albert Camus)

„O viaţă fericită nu poate exista fără o anume cantitate de întuneric.” (Jung)

„Nu numai o durere îţi poate tulbura o fericire, ci şi altă fericire.” (Lucian Blaga)

„Fericirea nu constă în a fi iubit. Fiecare fiinţă umană are iubire pentru ea însăşi, şi totuşi, sunt mii care trăiesc o existenţă damnată. Nu, faptul de a fi iubit nu-ţi aduce fericirea. Dar a iubi, aceasta este fericirea.” (Hermann Hesse)

„Din nenorocire, fericirea înseamnă în aparenţă ceva absolut şi tocmai de aceea se găsesc atâţia neghiobi care să se întrebe: "Ce e fericirea?" (Balzac)

„Credem că fericirea derivă dintr-un loc în care am fost odată fericiţi. Adevărul este că fericirea derivă din noi înşine.” (Franz Schubert)

„Dar e atât de dureros şi greu să nu crezi în fericire. Pentru cei mulţi, fericirea ajunge chiar un sens dat existenţei. Cu atât mai rău pentru ei. Fericirea nu poate fi cunoscută, valorificată şi stăpânită decât după ce te-ai îndoit de ea.” (Mircea Eliade)