# data[].attributes.body
Šī doma par metro aizsakās 1986.gadā. 1988. gada 27. aprīlī ap 4000 cilvēku pulcējās uz demonstrāciju pret Metropolitēna un Robotu rūpnīcas būvniecību. Kas izraisīja lielu pūļu demonstrāciju kas notika Rīgā. Lai atceltu šo projektu kas pēc manām domam ir ļoti labi jo Rīga tā jau ir uz purva uzbūvēta un metro būtu grāvis Latvijas neatkarības atgūšanu. Tāpēc daudzi cilvēki gribēja atcelt šo projektu un izveidot demonstrāciju kas nebūta vardarbīga bet pretotos PSRS spiedienam.

# data[].attributes.body
Helsinki-86 bija Latvijas cilvēktiesību aizstāvības grupa, ko 1986. gada jūnijā Liepājā nodibināja Linards Grantiņš, Raimonds Bitenieks un Mārtiņš Bariss, ar mērķi sekot, kā tiek ievērotas latviešu tautas ekonomiskās, kultūras un indivīda tiesības. 1987. gada 14. jūnijā grupa organizēja ziedu nolikšanas ceremoniju komunistiskā terora upuru piemiņai pie Brīvības pieminekļa Rīgā. Kas parādīja to ka Helsinki 86 grupa uzdrošinās pārkāpt PSRS likumus lai tiektos uz brīvu Latvijas valsti.

# data[].attributes.headline
Protests pret Daugavpils hesa celtniecību

# data[].attributes.subject
Protests pret Daugavpils hesa celtniecību

# data[].attributes.body
Uz Daugavas bija jau daudzi hidroelektrostacijas uzbūvētas bet 1987.gadā izdomāja ka cels nākamo hesu bet ar Latvijas un daudziem citiem panākumiem šo hesu neuzbūvēja. Ka ir ļoti labi jo ar citiem hesiem bija jau nopludinātas liela daļa Latvijas teritorijas un kā arī ļoti daudzi nozīmīgi objekti piemēram Staburags. Un ar šo protestu Latvijas tauta parāda to ka spēj pretoties PSRS uzliktajiem norādījumiem.

# data[].attributes.body
1988. gada 25. janvārī Liepājā 10 jaunieši pie grupas “Helsinki – 86” nodibināja Jauniešu apvienību “Tēvzemei un Brīvībai”. 1988. gada 14. jūnijā pirmo reizi Latvijas pēckara vēsturē demonstrācijas laikā grupas "Helsinki-86" biedrs Konstantīns Pupurs cauri visai Rīgai, no Brīvības pieminekļa līdz Brāļu Kapiem, iznesa Latvijas sarkanbaltsarkano karogu. Daudzi saka ka šie grupas dalībnieki bija bezbailīgi, bet es domāju ka viņiem bija bailes tikai viņiem bija apnicis sēdēt un skatīties ka PSRS sagrauj šo valsti tāpēc Helsinki 86 grupa uzdrīkstējās un darīja lietas kas tajā laikā nebijas atļautas.

# data[].attributes.body
Latvijas Atmodas laika sabiedriski politiska kustība un organizācija, kura pretojās PSRS pārbūves un citām lietām lai Latvija kļūtu neatkarīgā no PSRS spiedieniem. Šī Latvijas Tautas Fronte (LTF) ļoti atspoguļojās Latvijas neatkarības atjaunošanā. Radās 1988.gada 1-2.jūnijam.

# data[].attributes.body
1988.gadā 1-2 jūnijā padomju Latvijas radošā inteliģence sarīkoja sanāksmi „Latvijas PSR Rakstnieku savienības valdes plēnums ar Arhitektu, Dizaineru, Kinematogrāfistu, Komponistu, Mākslinieku, Teātra darbinieku, Žurnālistu savienību vadītāju un ekspertu piedalīšanos”. Sabiedrībā šo kopsapulci, kurā runāja arī zinātnieki, inženieri, ārsti, pārvaldes aparāta darbinieki un juristi, sāka saukt par Radošo savienību plēnumu. Šis plēnums tika ļoti labi realizēts jo tas pretojās PSRS izveidotajiem likumiem un to lēmumiem, tāpēc Latvijas PSR Rakstnieku savienības valde pieņēma plēnumu nevardarbīgi pretoties PSRS izveidotajiem noteikumiem.

# data[].attributes.headline
Tautas manifestācijas Mežaparkā un Krastmalā

# data[].attributes.subject
Tautas manifestācijas Mežaparkā un Krastmalā

# data[].attributes.body
150.000 cilvēku lielajā sanāksme 1988. gada 7. oktobrī Mežaparkā un sekojošajā divu dienu (8. un 9. oktobrī) Latvijas Tautas frontes dibināšanas kongresā, ko ievadīja dievkalpojums Doma katedrālē, latvieši un citu tautību cilvēki prasīja, lai Padomju Savienības vadība dod Latvijai saimniecisko pa noteikšanos, tiesības uzlikt veto Maskavas prasībām, izbeigt ateistisko indoktrināciju skolas un vēl citas tiesības. Šī manifestācijas Mežaparka un Krastmalā pieprasīja par vairāk tiesību uz valstiskumu. Bet šī manifestācijas daudz ko nemaina tikai parāda to ka pretošanās būt liela.

# data[].attributes.body
Baltijas ceļš bija akcija Igaunijā, Latvijā un Lietuvā, kas notika 1989. gada 23. augustā plkst. 19.00, kad apmēram divi miljoni cilvēku, sadevušies rokās, vismaz 15 minūtes veidoja apmēram 670 km garu dzīvo ķēdi, kas savienoja Baltijas valstu galvaspilsētas (Tallinu, Rīgu un Viļņu). Šī demonstrācija tika sarīkota, lai pievērstu pasaules uzmanību vēsturiskajiem notikumiem, no kuriem cietušas Baltijas valstis. Baltijas ceļš notika tieši 50 gadus pēc Molotova—Ribentropa pakta parakstīšanas, kad 1939. gada 23. augustā PSRS un Vācija sadalīja ietekmes sfēras Eiropas austrumu un ziemeļu daļā. Šī pretošanās bija ar diezgan lielu nozīmi lai pretotos un piesaistītu visas pasaules uzmanību.

# data[].attributes.body
Barikāžu laiks ir vēsturisks apzīmējums 1990. gada 4. maijā atjaunotās Latvijas Republikas aizsardzības pasākumiem, kas tika organizēti Rīgā un citās Latvijas pilsētās no 1991. gada 13. līdz 27. janvārim. Plašākā nozīmē šis apzīmējums var tikt attiecināts uz laika periodu līdz 1991. gada 21. augustam, kad notika pēdējais OMON specvienību uzbrukums Jēkaba ielas barikādēm. Š;I barikādes bija veidotas lai nevarētu ieņemt Latvijas nozīmīgākās celtnes. Šī demonstrācijā bija nevardarbīga pretošanās pret PSRS VIENĪBAM.

# data[].attributes.body
Latvijas neatkarības atjaunošana bija vairāku politisku notikumu secība, kas sākās ar Atmodas laika sabiedrisko kustību dibināšanu un Latvijas neatkarības atjaunošanas deklarācijas pieņemšanu un beidzās ar neatkarības atjaunošanas starptautisku atzīšanu pēc Augusta puča sagrāves. PSRS vadība un PSRS prezidents Mihails Gorbačovs neatzina 1990. gada 4. maija Latvijas Neatkarības deklarācijas pieņemšanu un sāka Latvijas, tāpat kā pārējo Baltijas valstu, ekonomisko blokādi. 1991. gada 22. augustā Islandes valdība atzina Latvijas neatkarības atjaunošanu, bet 24. augustā Dānija oficiāli paziņoja, ka ir gatava atjaunot diplomātiskās attiecības ar Latviju. 27. augustā Eiropas Kopienas dalībvalstis pieņēma Deklarāciju par Baltijas valstīm, uzsverot, ka EK dalībvalstis konsekventi uzskata demokrātiski ievēlēto Latvijas parlamentu un valdību par likumīgu Latvijas tautas pārstāvjiem. 24. augustā Krievijas PFSR prezidents Boriss Jeļcins parakstīja dekrētu "Par Latvijas Republikas valstiskās neatkarības atzīšanu", 2. septembrī ASV paziņoja par gatavību atjaunot diplomātiskās attiecības ar Latviju. 1991. gada 6. septembrī arī PSRS Valsts dome atzina Latvijas Republikas neatkarību. Šis notikumu ļoti ilgi gaidījās Latvijas cilvēki un tik kopīgi pretojās PSRS valdībai un tās noteiktajiem lēmumiem.