# data[].attributes.headline
Mihaila Gorbočova nākšana pie varas 1885.gadā 

# data[].attributes.subject
Mihaila Gorbočova nākšana pie varas 1885.gadā 

# data[].attributes.body
Jaunais līderis uzskatīja, ka valstī nepieciešamas reformas.

Viņa vadībā sākās centieni pārtraukt stagnāciju PS un radīt pārmaiņas sociālisma sistēmā.

Gorbačovs mudināja uz visu sociālisma, ekonomikas, politikas reformēšanu, sabiedrības neklusēšana un problēmrisināšanu kopā, veikt pārkārtošanu ātri, lai sāktos pārmaiņas.

# data[].attributes.attachment_caption
Atsauce   foto: AFI                                           https://www.apollo.lv/4932563/helsinkiesi-vini-bija-sakuma

# data[].attributes.body
Helsinki-86 bija Latvijas cilvēktiesību aizstāvēšanas grupa;

uzdrīkstējās nest Latvijas karogu cauri visai Rīgai, sakarā ar masu deportācijas upuru piemiņas demonstrācijā.

1988. gada 11. augustā PSRS vadītājam Gorbačovam iesniedza prasību atzīt Latvijas neatkarību

# data[].attributes.headline
Vides aizsardzības klubs 1987.gada 28 februāris 

# data[].attributes.subject
Vides aizsardzības klubs 1987.gada 28 februāris 

# data[].attributes.body
Klubs bija veltīts dabas un vides aizsardzībai, kā arī centās pretoties vides piesārņojumam un iznīcināšanai. Tā darbība bija aktuāla laikā, kad vides jautājumi nebija plaši apspriesti sabiedrībā, un tas sasniedza atzinību gan Latvijā, gan citur Padomju Savienībā.

Kluba darbība veicināja ne tikai vides jautājumu risināšanu, bet arī sabiedrības organizēšanu un mobilizēšanu, aizstāvot neatkarīgas domas un izteiksmes tiesības Padomju Savienības laikā.

1988.gada aprīlī bija organizēts mītiņš pret metro būvniecību Rīgā;

1988.gada 14.jūnijā organizēja pirmo oficiālo atļauto mītiņu masu deportāciju upuru piemiņai;

# data[].attributes.attachment_caption
Atsauce LTV raidījuma “Labvakar” vadītāji, foto: Gunārs Birkmanis                    https://www.lsm.lv/raksts/dzive--stils/vesture/televizijas-raidijums-labvak

# data[].attributes.body
Latvijas Televīzijā sākās raidījums " Labvakar", kurā notika atklātas sarunas. Tas kritizēja padomju varu un tās radīto sistēmu gan netiešā, gan vēlāk arī tiešā veidā.

Pieminekļa laukumā notika mītiņš, ko filmēja arī “Labvakar” komanda. Žurnālistus apcietināja, bet sižets galu galā tika parādīts televīzijas ekrānos.

# data[].attributes.headline
Dziesmu svētki Viļņā 1988.gada jūlija sākumā

# data[].attributes.subject
Dziesmu svētki Viļņā 1988.gada jūlija sākumā

# data[].attributes.body
Dziesmu svētki jeb "Baltica 88" bija nozīmīgs folkloras festivāls un tas ieguva vēsturisku nozīmi, kad Latvijas folkloras grupa "Skandinieki" drosmīgi nesa sarkanbaltsarkano karogu pirmo reizi oficiāli atļautajā pasākumā. Gājienu vadīja grupas priekšnieks Dainis Stalts. Viņš pa tiešo devās uz to, paverot ļaužu acis un izsakot neatkarības vēstījumu. Šis notikums ne tikai savienoja cilvēkus ar savas nācijas kultūru, bet arī uzrunāja tos, kas ilgstoši piedzīvoja padomju varas spiedienu, stiprinot nacionālo identitāti un piedāvājot ieskatu brīvības ceļā.

# data[].attributes.headline
Latvijas Nacionālās neatkarības kustība 1989. gada 8.februārī

# data[].attributes.subject
Latvijas Nacionālās neatkarības kustība 1989. gada 8.februārī

# data[].attributes.body
Kustības mērķis bija apvienot visus Latvijas tautas pašnoteikšanas piekritējus, veicināt Latvijas republikas demokrātiskā valstiskuma un suverenitātes politikas īstenošanu, nodrošināt ekonomisko neatkarību, aizsargāt kultūras tradīcijas."

# data[].attributes.body
Baltijas ceļa mērķis bija pieprasīt brīvību un neatkarību no Padomju Savienības, kā arī uzsvērt tiesības uz pašnoteikšanos un demokrātisku valdību. Baltijas ceļš simbolizēja tautas vienotību un noteicošu pretestību pret Padomju okupāciju.

# data[].attributes.body
Latvijas Tautas frontes (LTF) veidošanās process, kas tika iedvesmots no līdzīgām iniciatīvām Igaunijā un Padomju Savienībā. Pirmie priekšlikumi par tautas frontes izveidi Latvijā tika izvirzīti 1988. gadā, bet sākotnēji tie neguva plašu atbalstu, jo komunistu vadība bija skeptiska. Tomēr vēlāk, pēc pozitīva signāla no PSRS vadības, LKP CK mainīja savu viedokli un atbalstīja Latvijas Tautas frontes dibināšanu. Galvenais mērķis bija veicināt sabiedrības mobilizāciju un aktīvu līdzdalību politiskajās pārmaiņās, aizstāvot pārmaiņas un demokrātiskas vērtības.

Kopumā varētu teikt, ka Latvijas Tautas frontes dibināšanas pamatā bija vairāki faktori. Pirmais bija starptautiskais konteksts, konference un politiskās reformas padarīja iespējamas demokrātiskākas kustības veidošanos PSRS republikās. Otrais faktors bija iekšējais spiediens no Latvijas inteliģences, kas izraisīja vajadzību pēc mērenāka politiskā spēka. Trešais faktors bija saistīts ar iespējamās nacionālistiskās kustības un Latvijas Nacionālās neatkarības partijas (LNNK) veidošanos, kas varētu piedāvāt alternatīvu tautas masām. Visbeidzot, komunistu vadība, saprotot, ka tautas mobilizācija ir neizbēgama, deva zaļo gaismu Latvijas Tautas frontes izveidei, cenšoties saglabāt kontroli un novērst radikālākus spēkus no ienākšanas politiskajā arēnā.

# data[].attributes.body
You

Barikāžu dienas Rīgā 1991. Naktī uz 1991.13.01. PSRS armijas tanki aplenca Lietuvas AP ēku, ieņēma Lietuvas TV, radio, telegrāfu. Latvijā, Latvijas Tautas frontes priekšsēdētājs D.Īvāns radiouzrunā aicināja Latvijas iedzīvotājus aizsargāt valsts stratēģiski svarīgos objektus un pulcēties Rīgā 11.novembra krastmalā uz Vislatvijas protesta manifestāciju (piedalījās ~500 tūkst. cilv.). Sākās barikāžu celtniecība, lai aizsargātu Latvijas Republikas Augstāko Padomi, Ministru padomes ēkas, Radionamu Doma laukumā, telefona un telegrāfa centrāli, tiltus, Radio un televīzijas centru Zaķusalā. Rīdziniekiem palīgā devās citu pilsētu un lauku iedzīvotāji ar smago tehniku. Interfronte un Latvijas kompartijas ortodoksālais spārns izveidoja Vislatvijas glābšanas komiteju, kura gatavojās pārņemt varu Latvijā. OMON vienība sāka uzbrukumus barikāžu aizstāvjiem (OMON darbība Latvijā).

# data[].attributes.attachment_link.title
Barikādes Rīgā 1991. gada 20. janvārī. Latvijas Tautas fronte.

# data[].attributes.body
Augusta pučš, neveiksmīgs valsts apvērsuma mēģinājums PSRS, izraisīja pretestību Latvijā un citur. Latvijas Augstākā padome un Ministru padome nosodīja Valsts ārkārtas stāvokļa komiteju kā nelikumīgu, aicinot pilsoņus nevardarbīgi pretestībā. Sākās barikāžu celtniecība, aizsargājot stratēģiski svarīgus objektus. 21. augustā pieņemts konstitucionālais likums, pilnībā atjaunojot Latvijas neatkarību. Sekoja svarīgi lēmumi - komunistiskās partijas aizliegums, Rubika apcietināšana un sarunas ar Borisu Jeļcinu. Neatkarības atjaunošanu atzina starptautiski, nodrošinot Latvijai vietu Rietumu saimē.

# data[].attributes.body
Latvijas neatkarības atjaunošana 1991. gada 22. augustā bija vēsturiska notikumu virkne, kura sakrita ar Padomju Savienības sabrukumu. Atbalstu neatkarības atjaunošanai sniedza pasaules valstis, uzsverot to kā morālu uzvaru. Neatkarība, de facto zaudēta padomju okupācijas laikā, tika atzīta pēc PSRS bojāejas, atzīstot Latvijas teritoriālo integritāti. Starptautiski atbalstītais process ietvēra Latvijas paziņojumus, barikāžu celtniecību un svarīgus lēmumus par valsts drošību un Krievijas armijas izvešanu. Pēc neatkarības atjaunošanas Latvija nostiprinājās starptautiskajā arēnā, pievienojoties ES un NATO, un piedzīvoja ievērojamu attīstību ekonomikā un sabiedrībā.

# data[].attributes.body
Pirms Latvijas neatkarības atjaunošanas, latviešiem nācās būt ļoti aktīviem un mērķtiecīgiem. Pateicoties cilvēkiem, kuri meta bailes malā, piedalījās un atbalstīja veiktos soļu uz Latvijas neatkarības atjaunošanu, mēs atrodamies demokrātiskā un brīvā valstī.

Šis notikums radīja Latvijai ekonomisko izaugsmi un ietekmēja Latvijas ārpolitiku un drošību.

Ideja par valstiskās neatkarības atjaunošanas nepieciešamību radās pakāpeniski. Katrs notikums veda tuvāk un tuvāk pie 1991.gada panākuma- oficiālās neatkarības pasludināšanas. Balstoties uz izveidoto laika līniju, idejas nostiprināšanās vairāk novērojama no 1998. gada (Latvijas Nacionālās neatkarības kustības) līdz 1991.gada barikādēm.