# data[].attributes.headline
Páťáci jsou drsňáci - ZŠ Dr. Edvarda Beneše, Praha - Čakovice

# data[].attributes.subject
Páťáci jsou drsňáci - ZŠ Dr. Edvarda Beneše, Praha - Čakovice

# data[].attributes.body
V naší škole máme AEL (Aquaponic Education Lab), jedná se o aquaponickou farmu s učebnou, kterou využíváme pro výuku různých předmětů na 1.
i 2. stupni. Přikládáme něco o aquaponii a fotografie z naší školy.

# data[].attributes.attachment_link.description
U zrodu první farmy stála myšlenka kvalitních potravin a zdravých ryb. Tvoříme budoucnost.

# data[].attributes.body
AEL - ZŠ Dr. Edvarda Beneše, Praha

# data[].attributes.body
AEL - ZŠ Dr. Edvarda Beneše, Praha

# data[].attributes.body
AEL - ZŠ Dr. Edvarda Beneše, Praha

# data[].attributes.body
Jihlava
Jihlavský havířský průvod  je průvod, který prochází Jihlavou každý lichý rok ve druhé polovině června. Kroje, které mají účastníci tohoto průvodu na sobě, mají připomenout, že Jihlava vznikla jako město, kde se těžilo stříbro. První průvod  se datuje k roku 1799-byl uspořádán u příležitosti domnělého 1000. výročí založení města. Není to pouhá podívaná na překrásné kostýmy jednotlivých postav. Je to především alegorie někdejšího bohatství, krásy a slávy města Jihlavy. Je to také svátek všech občanů města a velký den dětí, které tím, že představují některé historické postavy, získávají ke svému městu neobyčejný vztah.

# data[].attributes.body
Přimda je nejstarší zřícenina kamenného hradu na území ČR. Jeho historii doplňují pověsti.
První zmínka o hradu pochází z roku 1126. Hrad byl přestavěn knížetem Soběslavem I. Přimda sloužila nejen jako strážní hrad, ale i jako vězení. Byl zde vězněn např. kníže Soběslav II. a kralevic Přemysl (budoucí král Přemysl Otakar II.). Za Jana Lucemburského byla Přimda zastavena šlechtě. Od 17. stol. je hrad zříceninou.
__________________________________
ODKAZ:
https://www.kudyznudy.cz/aktivity/zricenina-hradu-primda

# data[].attributes.body
V okolí Přimdy žije bobr evropský.
Dosahuje hmotnosti až 30 kg.
Je největší hlodavec v Evropě. Je dokonale přizpůsoben životu ve vodě díky plovacím blanám. Pod vodou vydrží až 20 minut. Bobr evropský je rozšířený na severní polokouli. Jako příbytek si staví hrady. Po 105 až 107 denní březosti se samici rodí v květnu nebo v červnu 1-6 mláďat.

# data[].attributes.body
Mandloňový sad je unikát v celé České republice. V době největšího rozmachu tohoto sadu v něm rostlo 50 tisíc mandloní.

V květnu 2015 začala hustopečským mandloňovým sadům nová éra. K devíti stovkám stromů, které zůstaly, přibylo téměř sto padesát mladých výpěstků.

# data[].attributes.body
Kde najdete střed Evropy?
Podle českého vědce Járy Cimrmana leží střed Evropy právě v Havlíčkově Brodě. Tuto odvážnou myšlenku jako první vyslovil a vždy obhajoval. Známý je i Cimrmanův výrok "Svět je loď bláznů a v jeho středu se tedy nutně musí koncentrovat". Tento výrok jasně svědčí o tom, že střed Evropy je právě v Havlíčkově Brodě, protože existence rozsáhlého brodského Zemského ústavu pro choromyslné je proslulá již za Německého Brodu.
V Havlíčkově Brodě označuje střed Evropy velký trychtýř pana Martina Štellera, umístěný v zahradním labyrintu "U Notáře" v Sázavské ulici. Tvar trychtýře umožňuje jímat všechny druhy energií, ale i energie vyzařovat.
Odhalení "Středu Evropy" v Havlíčkově Brodě se konalo 29. 6. 2002 ve 13:20 hodin.

# data[].attributes.headline
Kaktusáci ze ZŠ Hornická, Hlučín - Hlučínské jezero

# data[].attributes.subject
Kaktusáci ze ZŠ Hornická, Hlučín - Hlučínské jezero

# data[].attributes.body
Kousek od našeho města Hlučín na severu Moravy můžete navštívit areál přírodního Hlučínského jezera, kterému také říkáme „Štěrkovna“. Jezero má rozlohu 140 ha a jeho délka je přes dva kilometry. Toto místo je oblíbené pro svou čistou vodu. Můžeme zde sportovat a odpočívat na travnaté nebo štěrkové pláži. Atrakcí hlučínské štěrkovny je ostrov uprostřed jezera, který má zátoku. Na ostrov je vstup zakázán, protože tam mají hnízdiště chránění vodní ptáci. V létě zde můžete provozovat mnoho sportů, např. vodní lyžování, windsurfing, plážový volejbal, basketball, parkour aj.

Toto místo je proslulé pro pořádání ohňostrojů. Od roku 2007 se zde pořádá mezinárodní Festival ohňostrojů. Celá show je dopředu promyšlená a udělaná na konkrétní hudební doprovod, světelné efekty se krásně odráží na vodní hladině. Je to vždy nádherná podívaná.

# data[].attributes.headline
Heroes ze ZŠ Hornická, Hlučín  Areál čs. opevnění v Hlučíně, Darkovičky

# data[].attributes.subject
Heroes ze ZŠ Hornická, Hlučín  Areál čs. opevnění v Hlučíně, Darkovičky

# data[].attributes.body
Je to významná vojensko-technická památka. Areál vznikal v letech 1935 - 1938 a obsahuje několik pevnostních objektů.
Nyní se zde nachází malé vzpomínkové muzeum. Dříve to zde sloužilo lidem k úkrytu před válečnými útoky. Mají velký stupeň odolnosti.

# data[].attributes.body
Jiří z Poděbrad
Jiří z Kunštátu a Poděbrad byl zvolen českým králem r. 1458. Zvolila si ho česká šlechta. Měl přezdívku „husitský král". Nepocházel z panovnického rodu, ale z domácí šlechty. Dovedl být velkým diplomatem, ale také se uměl razantně vypořádat s nepřáteli. Jako úspěšný panovník měl vizi o vytvoření středověkého „společenství národů" -něco na způsob EU, což se mu nepovedlo. Po Jiřím z Poděbrad vládli už pouze panovníci z cizích dynastií.

Odkaz
https://www.youtube.com/watch?v=RpPZxLghYoU

# data[].attributes.body
RALSKO - STONOŽKY
V naší bci jsou nádherné cyklostezky a v okolí mnoho hradů a památek, Bezděz, Houska, Ralsko,..Na podzim nádherné lesy na houbaření. V zimě zde můžete jít na běžky.

# data[].attributes.body
Ralsko

# data[].attributes.headline
V blízkosti naší obce Ralsko, se nachází Máchovo jezero, kde své mládí prožil Karel Hynek Mácha

# data[].attributes.subject
V blízkosti naší obce Ralsko, se nachází Máchovo jezero, kde své mládí prožil Karel Hynek Mácha

# data[].attributes.headline
Tour de Ralsko a další cyklistické závody.

# data[].attributes.subject
Tour de Ralsko a další cyklistické závody.

# data[].attributes.body
Ralsko - Kuřívody

# data[].attributes.headline
Parťáci ze 3.A: "Zveme Vás do Poděbrad!"

# data[].attributes.subject
Parťáci ze 3.A: "Zveme Vás do Poděbrad!"

# data[].attributes.body
Ale ne do lázní...NA GOLF:)
Osmnáctijamkové mistrovské hřiště uprostřed lužního lesa v těsné blízkosti řeky Labe nabízí v Česku unikátní golfové prostředí. Bylo založeno již v roce 1961. Vzrostlé stromy a především množství vodních překážek dokonale prověří přesnost Vaší hry. To vše v těsné blízkosti atraktivního lázeňského města Poděbrady.

# data[].attributes.body
Jezero Most má rozlohu 311 ha, délku 2,5 km a šířku 1,5 km. Bylo otevřeno 12. září 2020.

# data[].attributes.body
Most!
Komediální seriál režiséra Jana Prušinovského a scenáristy Petra Kolečka z Mostu. Luďka (Martin Hofmann) vyhodili z práce, dluží šéfovi místního podsvětí, jeho bývalá žena si vzala Němce a syn Tonda se za něj stydí. Jedinou jistotou je hospoda Severka a kamarádi v ní. Majitel hospody “jen pro bílé” Eda, exkomunikovaný farář, nezaměstnaný Čočkin a Rom Franta, který má jako jediný na zaplacení. Jenomže do Severky přijde pošťák Ondra a nese Luďkovi pozvání do Pošty pro tebe… Dycky Most!

# data[].attributes.body
Nejvýznamnějším výročím letošního roku je 600 let od bitvy u Mostu (1421). Most se tehdy ubránil husitům a díky tomu nebyl vypálen a zmasakrován tak, jako předtím Chomutov či Bílina. Od roku 1422 se proto z vděčnosti každoročně 5. srpna slavil svátek Panny Marie Sněžné, která údajně rozhodujícím způsobem přispěla k záchraně města.

# data[].attributes.body
Kostel Nanebevzetí Panny Marie v Mostě je pozdně gotický chrám, který byl po požáru města vystavěn v letech 1517–1550. Proslulost získal především v roce 1975, kdy byl přesunut po kolejích o 841 metrů, aby byl zachráněn z města, které bylo srovnáno se zemí kvůli těžbě uhlí. V Guinessově knize rekordů je zapsán jako přeprava nejtěžšího předmětu po kolejích. Kostel se nachází v severní části města za Mosteckým koridorem, asi 1 km západně od nádraží. Je ve vlastnictví státu (správu zajišťuje Národní památkový ústav) a je přístupný veřejnosti.

Mostecký kostel Nanebevzetí Panny Marie je známý kvůli svému přesunu. Byl přemístěn o celých 841 metrů. Díky tomu je kostel dodnes považován za raritu světového formátu.

# data[].attributes.body
Naše město se může pochlubit mezinádodní spoluprácí měst. Žamberk má 8 partnerských měst. Partnerská města jsou:

Fresagrandinaria Itálie

Nowa Sól Polsko

Püttlingen Německo

Rice Lake  USA

Saint-Michel-sur... Francie

Senftenberg Německo

Senftenberg Rakousko

Veszprém Maďarsko

# data[].attributes.body
Kostel Nanebevzetí Panny Marie

Kostel Nanebevzetí Panny Marie v Mostě je pozdně gotický chrám, který byl po požáru města vystavěn v letech 1517–1550. Proslulost získal především v roce 1975, kdy byl přesunut po kolejích o 841 metrů. V Guinessově knize rekordů je zapsán jako přeprava nejtěžšího předmětu po kolejích.

Přesun byl zahájen 30. září v 11 hodin 50 minut, transfer byl ukončen 27. října 1975 v 8 hodin 52 minuty.

# data[].attributes.body
˜”*°• DHK Baník Most •°*”˜

DHK Baník Most existuje již od roku 1997. Most vládne české klubové házené od sezony 2012/13, kdy získal první titul v historii. Mostecké házenkářky z DHK Baník Most - Černí Andělé oslavily loni sedmý zisk českého titulu.

--------------------------------------

Stránky: http://dhk-banikmost.cz/index.php?co=titulka

# data[].attributes.body
Ekocentrum Huslík
Nejen že v Poděbradech jsou známé lázně, ale je tu také záchranná stanice a ekocentrum Huslík. Tento projekt je zaměřen na ochranu zvířat a přírody, vznikl v roce 2015 a je součástí Základní organizace Českého svazu ochránců přírody Polabí. Areál Huslíku sídlí v bývalé Hájovně v lužním lesíku u Labe. Ve venkovních prostorech nalezneme trvale handicapované živočichy, hmyzí hotel, včelí úly a nebo také ohniště a dětské hřiště. Dále pak ve vnitřních prostorech nalezneme recepci a vybavenou přednáškovou místnost, ve které se celoročně pořádají akce pro školy, školky a také veřejnost. Celý tento projekt se řídí myšlenkou „pokud budeme mít úctu k místu, kde žijeme, budeme mít blíže i k celé přírodě a její ochraně“

# data[].attributes.body
Josef Vašíček rodák z Havlíčkova Brodu byl profesionální hokejový útočník. Bohužel příliš mladý zemřel při leteckém neštěstí v Jaroslavle, když s tamním hokejovým klubem Lokomotiv Jaroslavl letěl do Minsku na první zápas ročníku 2011/2012 KHL.
Dne 15. prosince 2011 byl uveden do Síně slávy českého hokeje.
V roce 2012 byla po něm pojmenovaná v pražských Dolních Chabrech ulice.
Na svém dresu nosil číslo 63.

# data[].attributes.body
Moje nejoblíbenější restaurace je Gate (neboli GoodGate) která je nahoře naproti obchodnímu centru Centrál. Jídlo které mám nejraději jsou hranolky s řízkem.

# data[].attributes.body
Mé nejoblíbenější místo
Mým nejoblíbenějším místem v mém okolí je Památník Karla Čapka ve Staré Huti. Je to velice uklidňující a tiché místo, určené pro odpočinek.
Tomuto turisticky oblíbenému místu se lidově říká „Čapkárna“, vede k němu asfaltová cesta, kterou lemuje alej stromů – vzrostlých lip, které na ni v létě vrhají příjemný stín. Samotná „Čapkárna“ se nachází u Strže. Celý komplex ohraničuje dlouhá, silná zeď. Tato zeď nevypadá zrovna vlídně, ale když vejdeme dovnitř, zaplaví nás pocit úžasu a překvapení. 
Když projdu branou, ocitnu se v rozlehlé zahradě, které dominuje samotná „Čapkárna“. Okolo mě se nacházejí všemožné rostliny, od stromů až po malinké, ale i přes to úchvatné květiny.  Sestoupím po cestě dolů a spatřím veliký žlutý dům. Toto je jeden z těch typů domů, které vás nadchnou a překvapí zároveň. U vchodu nás vždy přivítá milá obsluha, která je velice ochotná a vždy nám vyjde vstříc. Dům byl zrekonstruován a bylo z něho vytvořeno muzeum na památku Karla Čapka a jeho celoživotního díla. Po budově jsou proto umístěny skleněné desky, na kterých je sepsán jeho život. Osobně jsem toho názoru, že pro mnoho lidí tato forma prohlídky bude jistě zajímavější a určitě i zábavnější.  
Horní část „Čapkárny“ je ale mnohem zajímavější. Když vystoupím po schodech do horní části, octnu se na chodbě, která je lemovaná černobílými fotografiemi. Na konci této chodby je veliké okno, ze kterého je rozhled na celý pozemek. V této části se nacházejí tři pokoje přesně zrekonstruované, jako byly ty původní. Nachází se tam manželská ložnice, jídelna s velkým dubovým stolem uprostřed a má nejmilejší místnost pracovna Karla Čapka. V tomto pokoji se nachází psací stůl. Vedle něho jsou vystaveny pera a první vydání knih, které zde napsal. 
K celému místu se mi váží velice krásné vzpomínky. Pro někoho by toto mohl být jen starý dům s historií, ale pro mě je to okouzlující místo stvořené k odpočinku a relaxaci.

# data[].attributes.body
Fotbalový stadion v Příbrami je místo, které vidím dá se říci každý den. Buď na tréninku, nebo když kolem něho neustále projíždím, protože bydlím 5 minut chůze od stadionu. Náš stadion je velmi velký a jeho kapacita je 9100 lidí. Bohužel v dnešní době COVIDU není možno se přijít podívat na zápasy našeho týmu a fanoušci nás musí podporovat jen prostřednictvím televize. Všichni pevně věříme a doufáme, že se budeme zase moci chodit dívat na fotbal na stadion. Přeci jen co je pro vášnivého fandu více, než se podívat na pěkný fotbal s pivečkem a klobáskouJ. Teď k popisu. Stadion má 3 tribuny, jedna naproti bráně je přímo určena pro fanoušky hostů, další dvě jsou podél hřiště pro fanoušky domácích nebo pro ostatní lidi, kteří se pohybují kolem fotbalu. Čtvrtá tribuna naproti bráně není, protože je tam velká budova, kde mají hráči kabiny a delegáti kanceláře. Uprostřed se nachází zelené hřiště s dvěma brankami, kde se odehrávají zápasy.

# data[].attributes.body
Pan Václav Chaloupka je trenérem a chovatelem koní. Za svůj život vyhrál čtyřikrát Velkou pardubickou steeplechase a několikanásobně se účastnil. Vždy se věnoval jezdectví a koním. Již od sedmi let byl u koní a jezdil s dětmi na jízdárně.

Slavnému trenérovi dostihových koní je nyní 72 let a je stále velmi aktivní. Vystudoval obor zootechnik. Je to velmi sympatický člověk. Vlasy má vlnité a věkem již prošedivělé. Jeho usměvavý výraz doplňuje větší nos. Hnědé oči jsou orámovány hustým obočím. Bradu rozděluje zvláštní vráska, která ho dělá ještě zajímavějším. Pro žokeje je typická malá a drobná postava. Protože i nyní se stará o koně ve svých stájích, je jeho oděv většinou venkovský a pracovní. Pokud je spatřen na koni, při oblíbeném trénování koní, má na sobě žokejský úbor. Jeho milovaným druhem koně jsou plnokrevníci. Tyto koně si dovážel až z daleké Francie a využíval je s oblibou pro dostihy. Mezi jeho největší úspěchy patří vítězství na Velké pardubické. Byl titulován jako nejlepší žokej a také rovinový jezdec. I přes jeho vyšší věk pořádá přímo v Tochovicích, na zdejší dostihové dráze, dostihový den pro své známé i pro veřejnost. Kromě koní se hodně věnuje relaxačnímu sportu, který se nazývá bowling v družstvech. I zde byl vždy velmi úspěšný. Pan Chaloupka má bratra Jiřího, který šel ve stejných stopách, oba jsou dostihovými trenéry a žokeji. Jeho nejlepším přítelem, který nikdy nechyběl na jeho dostihovém dni, je zpěvák Václav Neckář.

A právě tento slavný trenér a dostihový žokej žije v naší malé obci Tochovice, kde vlastní dostihové stáje. Jsem pyšný na to, že pana Chaloupku znám. Osobně jsem měl tu čest se s ním setkat na místních dostizích, kam mě pozval s jeho vnukem Dominikem. Byl to pro mě nezapomenutelný zážitek.

# data[].attributes.body
Narodila jsem se v Pičíně, malé obci nedaleko Příbrami. Dominantou obce je kostel Narození Panny Marie, jehož věž na obec i okolní krajinu přívětivě shlíží. A že je na co se koukat.

Pičín leží v malebné krajině plné lesů, rybníků a rozkvetlých luk s orchidejemi a upolíny. Krajina kolem obce je mírně zvlněná, severně nad obcí je kopec Kobyla. Na něj vede několik lesních cest, které procházejí jehličnatým i smíšeným lesem. Této oblasti se říká Chlum. Pod vrcholem Kobyly je malé skalnaté území, skryté do poslední chvíle očím návštěvníků. Tam mě brala často starší sestra, objevovaly jsme společně jeskyňky a kochaly jsme se výhledem na Pičín. Všude tady kvete na jaře spousta bylin.

Naše obec leží v podhůří Brd. Výlety do Brd, jejichž součástí a začátkem je kopec Kobyla, jsem měla vždy moc ráda. Šumění a vůně lesa, lesní studánky, zvěř v lesích, to vše je moje dětství. S napětím jsem vždy poslouchala pověsti o Fabiánovi, pánovi brdských lesů.

Rodiče mě odmalička brali do přírody. Tatínek je myslivec a s láskou vždy pečoval o zvěř v lese. Do všeho mě zapojil. Přesně si pamatuji všechna místa, kudy jsem s tatínkem chodila, každý cíp lesa, oboru se zvěří, lesní rybníčky. Vyprávění táty o lese, o jeho tajemstvích a zákoutích ve mně pořád zní. Znám všechny lesní cesty v okolí, stále po nich chodíme na procházky, dělám si fotky přírody a zvěře.

Nad obcí v Brdech je Přírodní rezervace Kuchyňka se zbytky původních suťových lesů a s bohatou flórou a faunou. Vede tudy červená turistická trasa – hřebenovka, po které se dá dojít přes Studený vrch a Jelení palouky až do Mníšku pod Brdy. Tudy vede také část trasy dálkového podchodu Pičín – Řitka.

Pod Kuchyňkou je pomník partyzánů, o který se lidé z naší obce starají. Je tu také pomníček pana Grubnera, na kterého spadl v roce, kdy jsem se narodila, strom. S partou přátel rodičů ho udržujeme a staráme se o něj.

Kolem Pičína je také několik rybníků. I o ty se můj táta staral a pečoval o ryby. V létě jsme je krmili a v zimě proráželi led, aby se neudusily. Také výlovy byly společenskou akcí, podzimní atmosféra, zlatavé listí, vůně vypuštěného rybníka, na to se nedá zapomenout. Na rybnících se dalo i bruslit. Vždy když zamrzly, se tam sešla celá vesnice.

Malé rybníčky jsou všude kolem i v lesích. Do jednoho rybníčka u lesní mýtiny jsme se chodily s maminkou koupat. Byla jsem ještě malá a neuměla jsem do rybníčka vlézt, protože měl velmi příkré břehy. Proto si tam vždy nejdřív vlezla maminka a táta mě pak k ní spouštěl. Voda v lesním rybníčku byla ledová, ale průzračně čistá. Kolem kvákaly žáby, a když jsme vylezly, dlouho jsme je všichni i s tatínkem pozorovali a poslouchali.

Pičínem protéká Kotenčický potok, který pramení v lesích nad obcí v podhůří Brd. Protéká několika rybníky a louky kolem něj jsou na jaře plné květin, některých i velmi vzácných a chráněných.

Lásku k prostředí, ve kterém žiji, respekt a cit ke krajině a pýcha na to, že pocházím z tak krásného prostředí a obce s dlouhou a zajímavou historií jsou pro mě stále zdrojem životní inspirace a radosti. Mám radost z toho, že se zdejší krajina líbí pokaždé i mým kamarádům, když k nám přijedou.

# data[].attributes.body
Kostel sv. Mikuláše je římskokatolický filiální kostel a nachází v Novém Kníně nedaleko za Dobříší. Stojí na náměstí Jiřího z Poděbrad, kde tvoří severní stranu.

Je to jednolodní kostel s věží na západní části. Vzhled byl původně ve 12. století románský, nyní je barokní, ale části románského stylu jsou v některých částech zachovány. Kostel byl ještě před třicetiletou válkou dřevěný, tudíž budova je uváděna jako novostavba ze 17. století. Stavebním materiálem je žula a cihly. Kostel má světle růžovou barvu a okolo oken je tmavě růžový. Střecha je červená a věž pokrytá zelenou barvou. Přední část tvoří 7 oken a jedno románské okno, vysoké hnědé dveře a kousek od nich románský portál. Před kostelem leží také památní deska připomínající Tomáše G. Masaryka. Na věži můžeme vidět dvě okna a nad nimi hodinový stroj. Na východní části kostela je další malá věžička. Uvnitř jsou rokokové oltáře, včetně hlavního.

Kostel je nyní krásně zachovalý a opravený. Určitě stojí za to se na něj podívat!

# data[].attributes.body
Chtěla bych vám popsat a přiblížit krásu Brd. Brdy jsou členitá vrchovina, která se nachází ve středních Čechách a jsou součástí Brdské vrchoviny, která je velmi rozlehlá. Popisovat budu jednu z mých nejoblíbenějších částí, vrch Třemošnou, který je vysoký 780 m. n. m.

Na toto místo chodím ráda, když chci být sama se sebou. Přemýšlet nebo i nemyslet na nic a užít si nádherné přírody.

Cesta nahoru vede jehličnatým lesem, kolem cestičky roste borůvčí s mechem. Nejdřív je pozvolná a zem je prostá kořeny stromů. Pak začne být strmější a kořeny vystřídají kameny. Nahoru vede spousty cest, a i když tam chodím často, ráda bloudím a hledám nové cesty. Když dojdete nahoru, uvidíte nádherný výhled na Příbram a okolní vesnice. Jeden z nejznámějších je vyhlídka Kazatelna, odkud za příznivého počasí uvidíte až jadernou elektrárnu Temelín. Třemošná nabízí více krásných výhledů, určitě stojí za to cestu k vrcholu zopakovat a pokaždé trochu změnit trasu. Zajímavostí a určitou prémií je sešit, schovaný v plechové krabičce, do kterého může každý zapsat své dojmy nebo nechat zprávu pro další turisty.

Třemošná je místo, kde je to hezké za každého počasí. Na jaře můžete vidět pomalu se probouzející přírodu. V létě se schováte před vedrem do stínu stromů. Na podzim se výhledy zbarví do příjemných oranžových odstínů. A v zimě, pokud budete mít štěstí a napadne sníh, tak to tam bude vypadat jako v pohádce.

Trasa k vrcholu není náročná, je velmi oblíbená u všech obyvatel z blízkého okolí, protože je vhodná i pro děti. Láká i nové návštěvníky Brd, kterých stále přibývá.

# data[].attributes.body
Jakub Jan Ryba (křtěný Jakub Šimon Jan Ryba) byl český hudební skladatel přelomu klasicismu a romantismu. Bavilo ho sbírat lidové písně a poté je sepisovat do sborníků českých písní. Dílo, které určitě všichni budeme znát, je Česká mše vánoční. Dodnes je to nejhranější a nejpopulárnější skladba ve vánočním období, proto se díky ní také Ryba proslavil nejvíce. Narodil se 26. října roku 1765 v Přešticích a zemřel 8. dubna v roce 1815 ve Voltuši (ve věku 49 let). V tento den měl Ryba pod kopcem Štěrbina domluvenou schůzku s intelektuálem Nicholausem Riessem, ale ten ho na domluveném místě našel již umírajícího, s krčními tepnami podřezanými břitvou. K jeho činu ho prý vedla například dlouhodobá vyčerpanost, deprese, obtížná ekonomická situace rodiny nebo i fyzické onemocnění zvané zlatá žíla. Jako sebevrah nemohl být pohřben na normálním hřbitově, proto se místem jeho posledního spočinutí stal morový hřbitov, severozápadně od Starého Rožmitálu. Odmalička se učil hrát na klavír, na housle a na varhany. Od roku 1785 začal studovat v Praze piaristické gymnázium a po jeho ukončení ještě filozofii. Byl velmi vzdělaný a uměl hodně cizích jazyků, což mu dalo v jeho době velký rozhled. V Rožmitále máme po něm pojmenovanou i základní školu, na které působil jako velmi vážený učitel. Před jeho příchodem byla škola totiž v hrozném stavu, což se Ryba rozhodl změnit. Často si jeho památku chodíme připomínat k mohyle Jakuba Jana Ryby, která leží u Voltuše.

# data[].attributes.body
Zámek Dobříš je asi největší historickou památkou na Dobříši. Zároveň je to asi jediná památka v našem městě, která je známá po celé republice. Natáčelo se zde mnoho filmů například Princezna ze mlejna, a dokonce jeden díl Superstar.

Objekt je rozdělen do několika částí, první je samotný zámek, který je dominantou celého objektu. Potom se zde nachází nádvoří zámku, které je umístěno mezi dvěma hlavními křídly zámku. Na nádvoří je zámecká restaurace, kam se dá jít kdykoliv na jídlo. Z pohledu od silnice za zámkem je francouzský park, který je velice pečlivě udržován, vše je zastřiženo a posekáno na milimetr přesně, aby z toho byl cítit luxus. Pak je zde ještě poslední část tohoto objektu, který se nachází ještě za francouzským parkem. Je to park anglický, který je z větší časti lesem. Ale u v chodu do anglického parku můžeme najít klece s ptactvem nebo obrovský skleník a kašnu.

Teď lehce podrobnější popis zámku. Budova je ze dvou křídel stojících naproti sobě, která jsou na jedné straně spojeny restaurací. Celá budova je v barvách růžové a pískové barvy se šedou střechou. Budova má tři patra a uvnitř je zachován luxus. Obě křídla mají uprostřed průchod, jedním se jde na dvůr a druhým se jde z dvora do francouzského parku.

# data[].attributes.body
Tato stavba je patrně nejstarší architektonickou památkou našeho města Příbrami. Kostel stojí v centru staré Příbrami na náměstí T. G. Masaryka. Je chráněn jako kulturní památka České republiky.

Na věži kostela se nachází jehlancová střecha obklopena čtyřmi věžičkami, které se tyčí k obloze. Ve věži kostela jsou dodnes částečně zazděné střílny z 16. století a tajná kobka, ve které jsou uloženy důležité dokumenty města. Jsou zde i 2 zvony a věžní hodiny, které mají obrácenou velikost ručiček, to znamená, že velká ručička ukazuje hodiny a malá minuty. Na severní straně kostela můžeme vidět raně barokní mramorový sloup se sochou sv. Jakuba, který původně stál před vchodem na hřbitov, a na druhé straně stojí socha sv. Jana Nepomuckého z roku 1720. Vnějšek kostela je světle žlutý až krémový a střecha je zelená.

Uvnitř je kostel gotická jednolodní stavba s mnohoúhelníkovým presbytářem a hranolovou věží. Ze strany jsou 2 sakristie a 2 předsíně. Dva hranolové pilíře se třemi oblouky nesou zděný chór. Prostor pod chórem je zaklenutý třemi poli křížové klenby. Většina vnitřního vybavení je barokní, hlavní oltář je z červeného mramoru z roku 1750 a boční oltáře jsou dřevěné napodobující mramor. K nejcennějším předmětům kostela patří cínová křtitelnice a 2 polychromované dřevořezby na hlavním oltáři, které představují rodiče Panny Marie.

Krásu kostelu přidávají ještě nástropní obrazy malíře Jana Umlaufa, oltářní obraz sv. Jakuba z roku 1935, sošky Panny Marie svatohorské a velké sochy sv. Bernarda, sv. Roberta, sv. Křtitele a apoštola sv. Jana Evangelisty.

Tento kostel je důležitá památka našeho města a dává tomu jakousi středověkou atmosféru, takže bychom si ji měli vážit, pečovat o ni a chovat se k ní tak, aby tady byla i pro další generace. Dle mého názoru se jedná o pohádkový kostel, který s sebou nese jakési kouzlo.

# data[].attributes.body
Do tochovické základní školy jsem dříve chodil. Škola má šedou barvu, je malá, přibližně asi pro čtyřicet až padesát dětí. Budova má přízemí a dvě další patra, v přízemí je šatna, toalety pro dívky, jídelna, malá kuchyň a malá tělocvična. V prvním patře jsou dvě učebny, z nichž jedna slouží i jako družina pro děti. Ve druhém patře najdete ředitelnu, jednu třídu a pánské toalety. Všechny učebny jsou vybaveny interaktivní tabulí a několika lavicemi se židlemi. Škola je pouze do pátého ročníku. Ve dvou učebnách jsou spojeny dva ročníky, které učí jen jeden učitel. Škola má tvar kvádru, z její delší strany je vstup se zvonkem s kamerou, podle kterého učitel pozná, koho vpouští do budovy. U vstupu do školy je zábradlí, jež zabraňuje dětem vběhnutí do silnice. Vedle školy je vstup na nové školní hřiště, kam vždy chodí družina. Za hřištěm je park, kam učitelé vodí žáky na různé projektové dny. I přesto, jak je tahle škola malá, se mi tam líbilo.

# data[].attributes.body
Od narození bydlím na malé vsi, nedaleko řeky Vltavy. Nemusím mít kolem sebe čilý městský život, protože mi stačí pocit, že vím, kde jsem a kde se cítím dobře.

Na místo, které se nachází v mém okolí, jsem chodil již jako malý kluk. Vlastně jsem ho navštěvoval s rodiči už v době, kde jsem byl ještě vozen v dětském kočárku. Z dětství si pamatuji to šumění místem protékajícího potoku, šustění listů ve větvích stromů, vůni lesa, louky, květů a hlavně všudypřítomný klid. Jako bonus bylo brouzdání potokem v letních měsících, házení kamínků do vody a pouštění dřívek po jeho hladině.

Na své oblíbené místo dorazím asi po tříkilometrové chůzi ze svého bydliště. Většina cesty probíhá po rovince v otevřeném prostoru, která je zakončena lesním terénem, občas obtížnějším na chůzi. Po mírném, asi stometrovém, stoupání do kopce začne cesta v lesním porostu opět klesat a mění se v cestičku mezi keři malin, ostružin, plných kopřiv a trnů, ale výsledek stojí za to. Zhruba po dvou stech metrech cesty mezi těmito keři se otevře prostor, kde je louka ohraničena stromy lesa a v jejím pravém cípu protéká potok, který zkrášluje malá lávka vyrobená přírodou z padlého kmene stromů. Místo, které vypadá jako nedotčené civilizací, které mne po celé roky stále překvapuje novými krásami.

Znovu se brouzdám vodou, sedím na lávce, sleduji vodní hladinu a vše vypadá, jako bych se vrátil do svého dětství. Toto ,,kouzelné“ místo je místními obyvateli nazýváno Luh.

# data[].attributes.body
Zámek Březnice je pro mě spjatý s mnoha vzpomínkami z mého dětství, právě proto jsem se rozhodl, že budu popisovat tuto krásnou památku. Zámek se nachází v obci Březnice, jak jeho stejnojmenný název napovídá. Areál zámku se nachází východně od centra města Březnice. Samotný zámek je velmi vzácnou dochovanou památkou renesančního slohu, který vznikl renovací původně gotické tvrze.

Jádrem celého zámeckého parku je dvoupatrový zámek, který se vyznačuje svým nepravidelným půdorysem, vzdáleně připomínající nepravidelný ovál s uzavřeným nádvořím. K východní straně zámku přiléhá kaple a celá jeho oblast je vymezena rozsáhlými hradebními zdmi s baštami a ohradními zdmi s branami. Toto šlechtické sídlo je výsledkem několika stavebních etap z dob 13. a 17. století. Klíčové stopy na vzhledu zámku zanechaly renesanční přestavby z přelomu 16. a 17. století. Právě v tomto období vzniklo reprezentativní sídlo, které je charakteristické svou typickou sgrafitovou fasádou s motivem psaníček. Do komplexu zámku patří i původně středověká bašta, která byla později přestavena na zámeckou dominantu, kterou je hranolová věž s vlašskou helmicí. Poslední, co bylo k zámeckému komplexu přistavěno je barokní kaple, která však byla postavena v raně barokním stylu a jako jediná stavba vyhýbá z uzavřeného zámeckého komplexu. V okolí zámku se nachází rozsáhlý zámecký park, obora a zámku náležící pozemky.

Zámek Březnice je velice krásný a hodnotný komplex, který se nachází na území Středočeského kraje. Troufnu si říct, že svoji neobvyklou stavbou a několika přestavbami, které vedly až k jeho dnešnímu vzhledu, významně přispěl české architektuře a určitě stojí za to tento zámek navštívit a pokochat se jeho krásou.

# data[].attributes.body
Chtěla bych se s vámi podělit o náš rodinný recept a tradici, kterou každá rodina nedodržuje, a to jsou hnětynky, hnětýnky nebo také křehulky. Hnětynky se pečou na Havelské posvícení, které se slaví 16. října na svátek svatého Havla. Tato tradice se dodržuje nejvíce v jižních Čechách.

S přípravami začneme týden před posvícením. Hnětynky se musí uležet. Do mísy navážíme 140 g tuku (másla), 70 g moučkového cukru, vanilkový cukr a 1-2 žloutky. Šlehačem rozšleháme a potom postupně přidáváme 210 g hladké mouky. Vypracujeme těsto, přikryjeme fólií a necháme hodinu odpočinout v chladu.

Zatím si připravíme plechy na pečení a vyložíme je pečícím papírem. Na pracovní desku si také položíme pečící papír, připravíme si formičky a váleček na válení těsta. Na hnětynky je více typů formiček, mají průměr 10–15 cm.

Z mísy si odkrojíme část těsta, vyválíme na pečícím papíru. Síla těsta by měla být asi 5 mm. Připravenými formičkami vykrajujeme hnětynky a skládáme je na plech. Pečeme ve vyhřáté troubě na 180°C. Po upečení necháme vychladnout, ozdobíme je čokoládovou polevou a ozdobami na hnětynky, které před posvícením prodávají šikovné cukrářky na trhu.

I když je tato činnost časově náročná, celý rok se na ni moc těším.

# data[].attributes.body
Česká Rybná je velmi malá obec v podhůří Orlických hor jen s cca. 400 obyvateli. Většina lidí ji nezná a asi neví, že existuje, ale nejstarší dosud známá zmínka o naší obci je už od roku 1495, kdy Vilém z Pernštejna koupil hrad Litice a obec byla uvedena v soupisu majetku.
Obec má ve znaku dvě ryby. Rybná se jmenuje podle toho, že ze zde bylo hodně rybníku u statků. Je ale také možné, že ze se jmenuje podle potoka, který jí protéká a který se jmenuje "Rybná".
Píši o České Rybné, protože zde teď trávíme čas v této době. Příroda je tu divoká, nezkrocená a nádherná. Krásné je, že když někam vyrazíte a to myslím kamkoliv, tak se vždy dostanete na nějaké krásně misto: louku, bukový les, atd.. Je tu krásný výhled na Potštejn, hrad Litice a i na kamenolom Litice nad Orlicí (ten je významným zdrojem kameniva pro region).
Jednou na procházce, když byl ještě sníh, jsem našla stopy jezevce lesního. Potom když už sníh roztál tak jsem ho potkala osobně. Jezevec je šelma z čeledi lasicovití.
Je zde spousta pramenů a potůčků prýštících z kopců.

# data[].attributes.body
Místo, kde stojí dnes zámek, bylo obýváno už v pravěku. Původní stavba zde stala v roce 1108. Český panovník Přemysl Otakar II. zde nechal postavit vodní hrad o jehož existenci jsou zprávy od roku 1268. V roce 1345 se dostává hrad jako půda pánům z Lichtemburka a Žleb . O šest let později jej získali páni z Kunštátu a tento rod zde zůstal až do roko 1495. Během jejich panování byl hrad obléhán vojsky císaře Zikmunda a po něm se jej pokusili dobýt husité. Byl poškozen i za třicetileté války a poté zase opraven. Dnešní podoba zámku pochází z barokních přestaveb provedených v letech 1723-1780, mj. i kvůli návštěvě císaře. V současnosti je v zámku muzeum a Ústav jazykové a odborné přípravy zahraničních studentů Karlovy univerzity.Hrad byl dlouho považován za rodiště českého krále Jiřího z Poděbrad. Zámek je zapsán v soupisu Národních kulturních památek České republiky.

Fotografie z vlastních zdrojů