# data[].attributes.body
Hoogustasid saksid ja taanlased sõjategevust Läänemere lõunakaldal elavate paganlike slaavlaste vastu.

# data[].attributes.body
Rajati lääneslaavlastelt vallutatud alale Lübeck, mis kujunes sakslaste idaretkede väravaks.

# data[].attributes.body
Hamburgi-Bremeni peapiiskop pühitses Üksküla liivlaste hulgas elanud augustiinlase Meinhardi piiskopiks ja tegi talle ülesandeks Liivimaa ristiusule toomise.

# data[].attributes.body
Sai Üksküla piiskopiks tsisterstlane Berthold, tähendas see uue lehekülje keeramist siinses ajaloos ning misjoni polituseerumise algust.

# data[].attributes.body
Piiskop Albert alustas saksa asunike tarvis Riia linna ehitamist, kuhu viis üle piiskopkonna keskuse.

# data[].attributes.body
Asutati alaliselt kohal viibiv eliitväeosa-Kirstuse Sõjateenistuse Vendade ordu  (Mõõgavendade ordu).

# data[].attributes.body
Toimus ulatuslik ristimine, liivlaste alale ehitati kirikud ja seati ametisse preestrid.

# data[].attributes.body
Võtsid ristimise vastu Ümera piirkonna latgalid, kes relvastud vastupanu ei osutanud, lootes sakslaste sõjalisele toetusele oma vanade vaenlaste, eestlaste vastu. Edaspidi osalesid latgalid aktiivselt Eesti alale tehtud sõjakäikudes. Jõudes ristisõdijate retkedega Eesti pinnale, tabades esialgu peamiselt Sakala ja Ugandi maakonda. Sakslased ja ugalased kaitsesid end vapralt ning korraldasid vasturetki latgalite ja liivlaste aladele.

# data[].attributes.body
Lõpuks olid nii ristisõdijad kui ka eestlased sõjast kurnatud, ja, kui puhkes veel katk, sõlmiti komeks aastaks vaherahu.

# data[].attributes.body
Võitlus algas uue hooga, sakslased ja nende liitlased latgalid tegid ridamisi laastavaid rüüsteretki Ugandisse, ent jõudsid nüüd ka Läänemaale ja Kesk-Eestisse. Eestlaste korraldatud nelja maakonna ühine sõjaretk Riia vastu nurjus.

# data[].attributes.body
Ugalased korraldasid koos saksalstegaühise sõjakäigu Venemaale. Teised maakonnad sõlmisid aga liiduvenelastega ning peagi jõudis Otepää linnuse alla venelaste, saarlaste, harjulaste ja sakslaste ühisvägi. Eestlased püüdisid Otepää all saavutatud suurt võitu edasi arendada ja plaaniti minna koguni Riiat ründama. Selleks aasuti Sakala vanema Lembitu juhtimisel kiiresti vägesi koondama.

# data[].attributes.body
Otsustav lahing toimus 1217.aastal Madise päeval (21. septembril) Viljandi lähedal ja lõppes eestlaste allajäämisega. Langesid Lembitu ja teised Eesti vanemad, ristisõdijate poolt. See oli eesti muistse vabadusvõitluse üks suuremaid kaotusi.

# data[].attributes.body
Sekkus baltikumi pärast peetavasse ristisõtta Taani kuningas Valdemar II, kes maabus suure laevastikuga Rävalas. 1219. aasta sõjaretk Eestisse oli senisest suurejoonelisem, mille eesmärgiks oli Eestis kindlat kanda kinnitada. Pärast võidukat lahingut Tallinna all lasi Valdemar ehitada Tallinna kivilinnuse ja määras Eestimaa asehalduri, kelle ülesandeks oli kehtestada Taani võim Eestis, rahvas ristusustada ja organiseerida maa halduslik korraldus.

# data[].attributes.body
Sügiseks olid taanlased hõivanud Harjumaa, Rävala, Virumaa ja Järvamaa. Samal ajal üritas Eestis oma osa haarata Rootsi kuningas, kes raja 1220. aastal tugipunkti Lihula linnusesse ja asus ümberkautset rahvast ristima. Kuninga lahkumise järel saabus linnuse alla saarlaste malev ning rootslaste vägi löödi täielikult puruks.

# data[].attributes.body
Ründasid eestlased kõikjal sakslasi ja võtsid linnused üle. Kiire ja otsustava tegutsemisega õnnestus tagasi oma valdusesse saada kogu maa, edu ei toonud üksnes Tallinna vabastamiskatsed. Taaselustati kunagised liitlassuhted vene vürstidega

# data[].attributes.body
Talvel liikus suur sakslaste vägi üle jää saartele. Muhu linnus vallutati ja hävitati. Edasi liiguti Saaremaale tähtsaima linnuse Valjala alla. Kuna vastupanu näis lootusetu otsustasid saarlased alistuda ja end ristida.

# data[].attributes.body
1290. aastal andsid alla ka semgalid. Sellega oli Liivimaa ristisõda lõppenud.