# data[].attributes.body
Va ser un prolífic narrador i traductor argentí de la primera meitat del XX pertanyent al realisme. "Rayuela" és una de les seves obres publicada l'any 1963.

«Pero qué hermosa estabas en la ventana, con el gris cielo posado en una mejilla, las manos teniendo el libro, la boca siempre un poco ávida, los ojos dudosos. Había tanto tiempo perdido en vos, eras de tal manera el molde de lo que hubieras podido ser bajo otras estrellas, que tomarte en los brazos y hacerte el amor se volvían una tarea demasiado tierna, demasiado lindante con la obra pía, y ahí me engañaba yo, me dejaba caer en el imbécil orgullo del intelectual que se cree equipado para entender. Equipado para entender, si dan ganas de reírse, Maga. Oí, esto sólo para vos, para que no se lo cuentes nadie. Maga, el molde hueco era yo, vos temblabas, pura y libre como una llama, como un río de mercurio, como el primer canto de un pájaro cuando rompe el alba, y es dulce decírtelo con las palabras que te fascinaban porque no creías que existieran fuera de los poemas, y que tuviéramos derecho a emplearlas. Dónde estarás, dónde estaremos desde hoy, dos puntos en un universo inexplicable, cerca o lejos, dos puntos que crean una línea, dos puntos que se alejan y se acercan arbitrariamente...»

# data[].attributes.body
Va ser un escriptor València de l'època actual i part de la contemporània. Les seves novel·les eren de literatura moderna. Dues de les seves obres més destacades són: "El pais valenciano" (1962) i "nosaltres els valencians" (1962)

"De fet, quan els valencians—els de llengua catalana—parlem del País Valencià, solem oblidar-nos dels “altres” valencians: les nostres generalitzacions no els tenen en compte. No hi ha en això cap menyspreu conscient. Hi ha, només, el reflec automàtic d’una realitat social irrefutable. El fenomen es produeix a tot arreu on, sota un sol nom, conviuen diverses comunitats nacionalment diferenciades: la que hi és hegemònica tendeix a fer coincidir amb ella mateixa el concepte i el valor de la “totalitat”. És una mena d’equívoc difícil d’evitar. Les comarques catalanes del País Valencià representen als propis ulls—i també als dels forasters, sigui dit de passada—l’autèntica identitat de la regió. Les zones “aragoneses”, “castellanes” i “murcianes”, inscrites en la seva òrbita per la fitació medieval, són com un anex d’escassa importància. La consciència, ni que sigui primària, d’una “personalitat” col·lectiva, necessita recolzar en una vició clara de la pròpia unitat, i, per tant, sent una repugnància instintica a prendre en consideració els factors heterogenis que, per una raó o altra, hagi d’abraçar. Les divergències de matís enriqueixen la idea de “personalitat”: les disparitats essencials la confonen o la impossibiliten. Els valencians-catalans no troben la manera de conciliar en la llur uns elements—aragonesos, castellans, murcians—que li són estranys. Solament la inèrcia històrica fa suportable la conjunció de grups tan dissímils."

# data[].attributes.body
La escriptora belga,  que escriu literatura moderna. Les seves novel·les estan basades en el realisme. Les seves obres més destacades són: "Pépilum" (1966) i "Attentat" (1997).

"Sie haben die Verpflichtung, Kinder zu haben, die Sie bis zum Alter von drei Jahren als Götter behandeln werden. In diesem Alter werden Sie sie plötzlich aus dem Paradies vertreiben, um sie in den Militärdienst aufzunehmen, der drei bis achtzehn Jahre und länger dauern wird spät, vom Alter von fünfundzwanzig bis zum Tag seines Todes. Sie sind verpflichtet, Wesen auf die Welt zu locken, die noch unglücklicher sein werden, insofern, als sie ihnen in den ersten drei Jahren ihres Lebens den Begriff des Glücks eingeflößt haben. ? "

# data[].attributes.body
és una escriptor italià, que conjuntament amb l'escriptura es dedica a fer critica musical contemporània i amb realisme.
una de les seves obres més destacades són: "Silk" (1996).

"Quella notte Hara Kei invitò Hervé Joncour a casa sua. C'erano alcuni uomini e donne locali vestiti con grande eleganza, i loro volti dipinti di bianco e colori brillanti. Bevevano sake, fumavano un tabacco da una lunga pipa di legno profumo amaro e inebriante. Arrivò un gruppo di saltatori e un uomo che rise ad alta voce, imitando uomini e animali. Tre donne anziane suonavano strumenti a corda, ancora sorridendo. "

# data[].attributes.body
Va ser un escriptor català contemporani , on les seves obres eren basades en el realisme,  les més destacables són: "Camí de Sirga" (1982) i "Històries de la mà esquerra" (1981).

"—Dinamiten el pont— va mussitar l'Aleix, observant el riu des de la galeria del convent—. Els feixistes deuen ser a prop.

Gairebé lligades amb aquelles paraules, començaren a sentir per damunt del rebombori dels carrers veus dels membres del comitè municipal aconsellant l'evacuació de la vila. A partir d'aleshores, la memòria de Malena era un revoltim: l'entaforament febrós, amb l'ajuda de l'Anna, de roba, joies i diners en una maleta; els embussos de gent carrejant estris, complicats per la presència dels vehicles militars en retirada. Tornava a veure el camió de la mina Segre en què dirigents dels partits carregaven arxivadors amb documentació davant la seu del comitè, la llarga corrua de gent que baixava a la vora de l'Ebre. El personal s'atapeïa als molls per embarcar en els pocs llaüts disponibles, els patrons provaven de posar ordre en el caos. No hi havia lloc per a tothom; les naus eren insuficients, només podien embarcar-hi vells, malalts, dones i canalla. D'un a un els vaixells s'aviaven Ebre avall —l'aigua quasi arran de la soleta— amb una sobrecàrrega de gent emporuguida; els qui no hi cabien havien d'emprendre la fugida per la carretera de Lleida o creuar el Segre amb el pontó de l'altra banda de la vila.’’

# data[].attributes.body
Julio Cortázar
Julio Cortázar
Va ser un prolífic narrador i traductor argentí de la primera meitat del XX. Finalment va morir l'any 1984, a causa de una leucèmia. 

"Cuando los cronopios van de viaje, encuentran los hoteles llenos, los trenes
ya se han marchado, llueve a gritos, y los taxis no quieren llevarlos o les
cobran precios altísimos. Los cronopios no se desaniman porque creen firmemente que estas cosas les ocurren a todos, y a la hora de dormir se
dicen unos a otros: “La hermosa ciudad, la hermosísima ciudad.”

# data[].attributes.body
Julio Cortázar
Julio Cortázar
Va ser un prolífic narrador i traductor argentí de la primera meitat del XX. Finalment va morir l'any 1984, a causa de una leucèmia. 

"Cuando los cronopios van de viaje, encuentran los hoteles llenos, los trenes
ya se han marchado, llueve a gritos, y los taxis no quieren llevarlos o les
cobran precios altísimos. Los cronopios no se desaniman porque creen firmemente que estas cosas les ocurren a todos, y a la hora de dormir se
dicen unos a otros: “La hermosa ciudad, la hermosísima ciudad.”

# data[].attributes.body
Va ser un escriptor irlandés modernista, de finals del segle XIX i mitjans del segle XX.
Una de les seves obres més importants va ser: "Ulisses" (1922).

"Déu del cel no hi ha res com la naturalesa les muntanyes feréstegues desprès el mar i les ones precipitant-se i desprès el camp preciós amb els conreus de civada i de blat i de tota mena de coses i aquell bestiar ferm que shi passeja teixampla el cor de veure rius i llacs i flors de tota mena i forma i olors i colors naixent per les cunetes i totes les prímules i violetes i la naturalesa i aquests que diuen que no hi ha Déu no en donaria ni així de tot el seu saber per què no van i creen alguna cosa moltes vegades li ho he preguntat els ateus o com es diguin que es facin treure el pa de lull"

"

A Dhia na bhflaitheas níl aon rud cosúil leis an dúlra na sléibhte fiáine tar éis na farraige agus na dtonnta ag réabadh agus ansin an réimse álainn le saothrú coirce agus cruithneachta agus gach cineál rudaí agus an eallach daingean sin a shiúlann leathan croí aibhneacha agus lochanna agus bláthanna de gach cineál agus cruthanna agus boladh agus dathanna a rugadh ag na gáitéir agus gach róbh agus violet agus nádúr a fheiceáil agus iad siúd a deir nach bhfuil Dia ann ní thabharfadh sé a chuid eolais go léir fiú cén fáth nach dtéann siad agus rud éigin a chruthú a d’iarr mé ar aindiachaí nó conas a rá leo an t-arán a thógáil as a súile