# data[].attributes.headline
שלח לי סיפור - המלצות וביקורות על ספרים שנכתבו על ו/או בהשראת התנ״ך.

# data[].attributes.subject
שלח לי סיפור - המלצות וביקורות על ספרים שנכתבו על ו/או בהשראת התנ״ך.

# data[].attributes.body
סיפורי ראשית מתייחס לספר בראשית וכולל רב שיח   בין הדתי לחילוני, בין היהודי לנוצרי, בין מסורתי למחודש ועוד.
הספר מעלה שאלות אקטואליות ורלוונטיות ליחסים בין בני זוג, בין הורים וילדים, בין אחים, בין עמים ועוד..
הוא כולל את דבריהם של אנשי הגות מגוונים.
אפשר להשתמש בקטעים מהספר בהוראה בכיתה על מנת לעורר דיון
(המלצה מאת הלנה ממן, מדריכת תנ״ך)

# data[].attributes.body
ספרה של אניטה דיאמנט, הוא רומן המספר את סיפורה של דינה בת יעקב.   קולה של דינה אינו נשמע בסיפור המקראי, בעולמם של הגברים. וברומן אנו מתוודעים לאירועים, למשתנים ולמורכבויות של דינה ומפיה.
סיפור מרתק המציג את הזוית הנשית, האישית.
(ממליצה: רקפת אבני קליין, מדריכה ארצית בתנ״ך)

# data[].attributes.body
דב אלבוים שוזר את חייו וחיי יעקב אבינו, סיפור מעניין, רוחני ומפתיע.
(פאני ברזילאי, מדריכת תנ״ך מחוז מרכז)

# data[].attributes.body
משוררות, סופרות, חוקרות ונשות רוח כותבות על נשות בראשית. מרכזיות ושוליות, אמהות ועקרות, כוח וחולשה, שייכות וזרות- מבטי רוחב ועומק על נשות בראשית.
(ממליצה: נדיה מונק, מדריכת תנ״ך מחוז מרכז)

# data[].attributes.body
מסיפורי המקרא אל נבכי הנפש
כתב אילעאי עופרן
ספר מרתק
הקושר בין עולם הפסיכולוגיה ומנסה להסביר באמצעות תיאוריות פסיכולוגיות את התנהגותן ופעולותיהן של הדמויות המקראיות.
לדוגמה השימוש החוזר של משה ״כחפץ מעבר״
בפסיכולוגיה ההתפתחותית , הסבר החלומות של יוסף ופרעה על פי התיאוריה של פרויד ועוד.
התנך מחד והפסיכולוגיה מאידך פותחים  צוהר לחיבור בין שני עולמות מרתקים.
(נטלי ישי, מדריכת תנ״ך מחוז צפון)

# data[].attributes.body
אלוהים יודע (באנגלית: God knows) נכתב על ידי ג'וזף הלר ופורסם בשנת 1984.
הסיפור מסופר כביכול בגוף ראשון כאשר דוד מוטל על ערש דווי ואבישג איננה מצליחה לחמם את בשרו, והוא בא חשבון עם ההיסטוריה היהודית והכללית בעברו ובזו שתבוא אחריו.
קראתי אותו כשהייתי חיילת בת 18 והספר הזה גרם לי לחזור אל הטקסט המקראי ולקרוא אותו מזווית אחרת ביקורתית והומוריסטית, ואולי יש לספר הזה גם השפעה על החלטתי ללמוד תנ"ך.
מאז קראתי ספרים רבים בהשראת התנ"ך ואני יכולה לומר בפה מלא, זה הספר הטוב ביותר שנכתב אי פעם על גיבורי התנ"ך מלבד התנ"ך עצמו.
(ממליצה: רויטל מימון, מדריכה ארצית לתנ״ך)

# data[].attributes.body
ספרה השני של עמית דרבקין חן , מכיל אסופת שירים בהשראת התנ"ך .
לשירים צמוד הקטע המקראי המתאים והשירים עצמם כתובים בשפה קלילה ופשוטה , המלווה דמויות מקראיות שונות .
אהבתי במיוחד את הדמויות הנשיות כמו בת יפתח , מיכל אשת דוד, אביגיל, אסתר, הנשים הזרות בעמדות מפתח כמו ושתי ואיזבל
אחת האימהות ממשפט שלמה ....
"אני אמך האמיתית ,
לעולם לא אותר....
זווית כתיבה ייחודית

מרגש ואמיתי וכמובן אפשר להיעזר גם בזמן ההוראה . פרשנות נשית  לשם שינוי  לדמויות
ממליצה : אראלה לוי מדריכה מחוזית לתנ"ך

# data[].attributes.attachment_link.title
2תמונה  במשעול התנך

# data[].attributes.body
ההמלצה שלי בספר הזה אדם זרטל מביע את דעתו על הפרקים המשמעותיים בחיי עם ישראל המתהווה
(אהוד שרפי, מדריך תנ״ך מחוז צפון)

# data[].attributes.headline
עומדות על הסף/ אורית אבנרי

# data[].attributes.subject
עומדות על הסף/ אורית אבנרי

# data[].attributes.body
הספר יוצר מפגש ספרותי בין שתי דמויות נשיות במקרא – רות ואסתר.

שתי המגילות עוסקות בתחומים דומים: המשפחתי והלאומי – השתייכות מול ניכור, פחד מהזר לעומת העוצמה שלו, תחושת הבדידות הקיימת באחריות למול העוצמה של האחריות, מעמד האישה מצד אחד וההשתלבות בחברה הפאטריכאלית מנגד.

כל אחת מהמגילות מאפשרת כמה קריאות שלה: דחיקת נשים או אולי העוצמה שלהן כנשים פורצות דרך.

זהו ספר עיון שפותח את דרכי החשיבה על הדומה והשונה בין המגילות וחושף אפשרויות קריאה נוספות

(מי-טל הדדי, מדריכה ארצית לתנ"ך)

# data[].attributes.attachment_link.title
עומדות_על_הסף(5)

# data[].attributes.headline
דוח המלך דוד

# data[].attributes.subject
דוח המלך דוד

# data[].attributes.body
ספרו של שטפן היים עוסק בקורות כתיבת ההיסטוריה על ידי בית דוד.
להיים ידע נרחב ועמוק בביקורת המקרא והוא כותב ספר חתרני, מרתק ומעורר מחשבה. (דנה דודסון, מדריכה, מחוז ת"א)

# data[].attributes.headline
במשעול התנ“ך/ עמית דרבקין

# data[].attributes.subject
במשעול התנ“ך/ עמית דרבקין

# data[].attributes.body
׳אני צועדת איתם / במשעול התנ״ך… / מבקשת משמואל לדעת את כל קורותיו / מתכתבת עם מרדכי על כל זיכרונותיו / ושומעת משאול על כל חששותיו / אני צועדת עם רות ויעל באותו נתיב / ונשים רבות מצטרפות אלינו׳. כך מתארת דרבקין חן את מטרות ספרה, בשיר הפותח אותו, והן שלוש: לספר את ׳כל׳ הקורות והזיכרונות, כלומר, גם דברים שלא נודעו לנו מן התנ״ך, לתאר את חיי הנפש של הדמויות, וגם לומר אמירות פמיניסטיות.

לפני כל שיר ושיר ישנה מובאה מהמקרא, קצרה או ארוכה, שהשיר מתייחס לדמויות ולאירועים המסופרים בה.

בסיפור המקראי נדיר שיהיו תיאורי רגש. השירים שלפנינו מאתרים צומתי רגש, מפתחים ומעבים אותם.

הסיפור המקראי הוא תמציתי ומלא פערים. דרבקין נכנסת אליהם, ממלאת אותם במניעיהן, רגשותיהן ויצריהן של הדמויות, וכך יוצרת יקום מקראי משלה שבו היא מדובבת את הדמויות, כולל דמויות שהסיפור המקראי אינו נותן להן כל פתחון פה.

השירים כתובים בשורות קצרות, לא פעם מחורזות, אך בלי כבילות למקצב ממשטר. לשונם פשוטה, עכשווית, חפה מכל התפיפות. אין בהם עומס של דימויים ומטפורות, מצלולים, מילים נדירות או תחביר יוצא דופן. ניסוחם פשוט וצנוע על גבול הפרוזה.

דרבקין נכנסת לעורן של הדמויות המקראיות, לפעמים תוך שינוי משמעותי מאופן הצגתן במקרא. רחב בשירה איננה ׳אשה זונה׳ כנאמר במצג של הסיפור ביהושע פרק ב אלא אם אוהבת ומסורה לביתה הקטנה.

לסיכום, ספר מקורי עם תובנות שהן לפעמים מפתיעות.

ד״ר לאה מזור, האוניברסיטה העברית
על מקרא, הוראה וחינוך

# data[].attributes.headline
מים רבים לא יכבו אהבה"/ עמית דרבקין

# data[].attributes.subject
מים רבים לא יכבו אהבה"/ עמית דרבקין

# data[].attributes.body
המשוררת עמית דרבקין חן, בחרה בפסוק מַיִם רַבִּים לֹא יוּכְלוּ לְכַבּוֹת אֶת הָאַהֲבָה, משיר השירים, בשינוי קל, כשם לספר שיריה העוסקים במקרא. מעצם הבחירה בפסוק זה, אנחנו למדים על אהבתה העזה, שמים רבים לא יוכלו לה, של היוצרת לספר הספרים.
שירתה מזמינה את הקורא "למפגש אישי עם הטקסט, לסיור במחוזות הלב והנפש ומעניקה התבוננות בהתמודדויות ובמכשולים. באמצעות הדמויות המקראיות אנו נפגשים עם עולם שלם של דילמות, חלומות, בקשות, שאיפות ואהבות"

בכישרון רב, ובאהבה עזה הניכרת משיריה, מצליחה המשוררת להחיות לקורא, בן תקופתנו, דמויות מקראיות. חלקן ידועות ורבות נכתב עליהן וחלקן ידועות פחות, כמו למשל, קטורה, אהוד, או עשהאל וגדליה בן אחיקם.

המשוררת נכנסת לנבכי הנשמה של הגיבורים המקראיים וממלאה פערים בסיפור המקראי הדחוס והמצומצם. היא מחייה את הדמויות, משוחחת איתן והופכת אותן לרלבנטיות. עמית מעלה שאלות כגון: מה חשבו אותם אנשים? מה הניע אותם?

עמית מצליחה, באמצעות חריזה מרשימה, לתת פרשנות עכשווית לאירועים מקראיים.

לשה את מילות הכתוב ומוסיפה נופך רב משלה.

שפתה עשירה, יכולת החריזה שלה מפליאה ומפתיעה ,דמיונה רב, והיא בוראת, בעזרת כל אלה, דמויות חיות ורב ממדיות.

אוהבי תנ"ך ושירה ימצאו עניין רב בספרה של עמית, שראוי ששיריו יילמדו גם בשיעורי התנ"ך, בבתי הספר.

פרופ' עדנה אפק
סניוייל, קליפורניה