# data[].attributes.headline
«Стінові частини»

# data[].attributes.body
«Стінові частини»

30 липня - 29 листопада 1998

Музей сучасного мистецтва, Сідней

У 1998 році , через двадцять один рік після свого першого візиту вАвстралію , щоб створити проект 6, Сола Левітта зробив другий проект Алдор, на цей раз з участю велика виставка його робіт у сіднейськомумузеї сучасного мистецтва. На відміну від +1977 стінових малюнків в Художній галереї Нового Південного Уельсу і Національна галерея Вікторії, яка відображає його ранній інтерес до чисто назад варіацій форми і кольору, Левітта в новій стінах частина для проекту 11 включена великі смуги глянцю і матові акрилові чорні і хвилясті хвилеподібні форми пофарбовані в яскравих первинних і вторинних кольорах.

# data[].attributes.headline
Повторюючи Поп худож

# data[].attributes.body
Повторюючи Поп художник Рой Ліхтенштейн характеристики плоского «s, образотворчий стиль, його підпис Бен день точка, а також яскрава основний кольору палітра він запозичений з комерційних процесів друку, Коупленд створила картини, переглянути існуючі роботи цього поп - художник, одночасно переробляючи всюдисущі знаки і символи сьогодні. Краще Living Through Windows , посилання сучасного живописуЛіхтенштейну з Clef (1967) в своїй абстрактної сучасної композиції, але виготовлений з використанням сучасної іконографії , такими як TrueType шрифт під назвою Марля , який був використаний корпорацією Майкрософт з 1995 року для створення іконок призначеного для користувача інтерфейсу. Точно так же, риф Коупленд на Захід замінює небо і землю Lichtenstein з штрих-кодами від польоту багажних бирок та його сонячних променів з кодами реєстрації бакалії упаковки.

В основі практики Коупленда лежить захоплення популярної культури. Мало того, що Коупленд використовувати стратегії поп-арт, включивши об'єкти і зображення, взяті безпосередньо з повсякденного життя, але він часто передає їх через призму нових засобів масової інформації. Результат є провокаційним синтезом спільного з екстраординарним, встановити в тут і зараз.

# data[].attributes.headline
Натхненний знакових 

# data[].attributes.body
Натхненний знакових творів Емілі Карр Група семи (G7) і Том Томсон , картин і гравюр , які формують цю серію засновані на деградованих цифрових зображень канадських шедеврів , які були знайдені в Інтернеті. Використовуючи геометричний мову, він створив, Коупленд вже Photoshopped ці добре відомі пейзажі і скоротив свої композиції в плоскі площині кольору. У певному сенсі, ці класичні уявлення канадської ідентичності переробка з точки зору 21-го століття з використанням сучасних інструментів, піднімаючи питання про те, чи є «Canadianness» як і раніше повинні бути визначені відносини з природою.

Завдяки широкому спектр інформації, включаючи складання, установку, живопис, фотографії, скульптуру і ковдри, Коупленд наполегливо досліджував канадську культурну ідентичність, як доброякісний, так і загрозливі. Використання зображень та об'єктів латентний з символічним значенням для канадців , він окреслює , що означає бути канадцем, пропонуючи «секретне рукостискання" не легко зрозуміти інших.

# data[].attributes.headline
Ці твори, що складаю

# data[].attributes.body
Ці твори, що складаються з кіл різних розмірів і маленьких пластикових Googly очі, як видно неозброєним оком не повинно бути не більше, ніж абстрактні композиції. Дивлячись на роботу через об'єктив смартфона, однак, показує обличчя Усами бен Ладена , лідера Аль-Каїди , які взяли на себе відповідальність за 9/11 терористичних атак. Коупленд пропонує глядачеві вибір, щоб ігнорувати або активно побачити цю сучасну фігуру.

Двадцять першого століття формувалася багатьма подіями , але з точки зору Коупленда в , мабуть , найбільш глибоко від терористичних актів 11 вересня 2001 року , екологічна деградація і повсюдне наявність нових технологій. Коупленд коментарі на темній стороні сучасного світу через інсталяції і картини, які часто посилюється перегляду через смартфон технології.

# data[].attributes.headline
Термін, застосовуван

# data[].attributes.body
Термін, застосовуваний до роботи проводиться з серединою 1960-х років, що або помітно ослабленими або повністю усунені перцептивное зіткнення з унікальними об'єктами на користь взаємодії з ідеями. Хоча Генрі Флінт з FLUXUS групи призначив його частин вистави «концепт-арт» ще в 1961 році і Кінхольц почав розробляти «концепт живі картини» в 1963 році, цей термін був вперше досягнуто громадський популярність у визначенні особливої ​​форми мистецтва в статті, опублікованій від Сола Левітта в 1967 році тільки вільно задається як рух, стало відомо більш-менш одночасно в Північній Америці, Європі, Латинській Америці та Азії і мали наслідки для більш традиційних сфер книг художнього виробництва Нерест художників в окрему категорію і сприяючи по суті, до прийняття фотографій, музичних партитур, архітектурних креслень і виконавського мистецтва на рівних з живописом і скульптурою. Більш того, концептуальне мистецтво допомогло породити рух в сторону мультимедійних установок, що виникли до такої популярності з 1980-х років.