# data[].attributes.attachment_link.readable_text
"Països rics, doneu la cara i pagueu!" Aquesta és la crida que els activistes climàtics del Sud Global han fet aquest dimecres amb una multitudinària manifestació al pavelló principal on es desenvolupa la cimera de l'ONU pel canvi climàtic i que ha acabat amb la majoria d'ells expulsats del recinte. Eren sobretot líders indígenes, però també representants de sindicats i del moviment estudiantil Fridays for Future, a més d'altres organitzacions activistes, que mostraven la seva indignació per la manera com s'estan desenvolupant les negociacions internacionals en la cimera.

Els agents de seguretat han pres la pancarta que increpava "els països rics" de les mans dels manifestants, concentrats davant de la sala on es desenvolupava el plenari de la COP25, i fins i tot els han retirat les acreditacions que alguns d'ells portaven al coll i que els permetien estar dins del recinte. El gest ha generat encara més indignació i ha desembocat en una seguda amb càntics de "Vergonya" i "El poble unit mai serà vençut".

A la retirada de les acreditacions dels manifestants, molts dels quals eren a la COP25 com a "observadors", s'hi ha afegit que durant la tarda no es deixava entrar al recinte cap persona amb acreditació d'observador, un estatus que acostumen a tenir les ONG i les organitzacions climàtiques en aquestes cimeres. A última hora d'aquest dimecres, les ONG negociaven amb el secretariat de la COP25 i amb el dispositiu de seguretat per poder resoldre la situació.

Diverses d'aquestes ONG, com Amnistia Internacional o WWF, han fet un comunicat conjunt per condemnar els fets i denunciar aquest "càstig sense precedents a la discrepància". "En lloc de fer fora els contaminants, fan fora la gent. En lloc d'escoltar-nos, ens volen silenciar", deia el comunicat, en què denuncien que entre la gent que s'ha quedat fora del recinte hi havia "una mare indígena que no ha pogut entrar a alimentar el seu nadó". "Això no havia passat mai abans en 25 anys de COP", diuen.

Durant la manifestació s'han viscut moments de tensió quan han arribat reforços del dispositiu de seguretat i han intentat dispersar a empentes alguns dels activistes, que s'hi han resistit. L'estira-i-arronsa ha durat una estona, amb alguns dels agents intentant negociar una sortida dialogada enmig de la cridòria i els càntics constants. Finalment un dels líders de la protesta ha accedit a desplaçar-se i ha cridat a tothom que el seguís, mentre un agent de seguretat el guiava agafat del braç cap a l'exterior del recinte. S'ha format llavors un cordó de seguretat que els impedia tornar a entrar fins que s'ha tancat del tot aquella porta del recinte i els han deixat fora.

"És una vergonya veure com a la gent del Sud Global, sobretot representants de les comunitats indígenes, se'ns deixa fora d'aquestes negociacions i no se'ns té en compte", es queixava indignat un manifestant amb el vestit tradicional de les comunitats del Pacífic. "És indignant veure com es nega la llibertat d'expressió i com el drets humans estan fora d'aquestes sales de negociació", afegia també Lebogang Milaisi, de la Confederació Internacional de Sindicats, enmig de la protesta.

Un cop a l'exterior del recinte s'ha desenvolupat finalment l'acte que tenien previst els organitzadors de la protesta, amb parlaments de representants de diverses comunitats indígenes del Canadà i de l'Amazònia peruana, a més de col·lectius africans i asiàtics. La crida de tots ells era perquè els països rics aturin les perforacions de petroli, que "assumeixin la responsabilitat històrica" per les emissions contaminants que han generat durant anys i "paguin" la factura que la crisi climàtica els està passant als països pobres.

"Més ajudes financeres i prou mercats de carboni"

Un dels punts de debat d'aquesta cimera COP25 és precisament com s'implementarà el mecanisme de "pèrdues i danys" que hauria de cobrir les despeses generades en els països més pobres pels esdeveniments climàtics extrems que cada cop hi són més freqüents, com tifons o huracans. Però els països rics segueixen sense concretar les seves aportacions al fons verd de l'ONU -que hauria de tenir 100.000 milions de dòlars anuals a partir de l'any que ve- i es neguen a posar més finançament sobre la taula per cobrir també les "pèrdues i danys". Així doncs, la negociació segueix bloquejada.

"Prou falses solucions i prou mercats de carboni!" era una altra de les crides dels activistes, en al·lusió a l'altre punt de discussió dins de la COP25 per concretar l'aplicació l'article 6 de l'Acord de París, l'únic que no es va poder acordar a la cimera de l'any passat i que intenta fixar unes noves regles per al mercat de carboni.

Països com Brasil però també Austràlia mantenen bloquejada aquesta negociació perquè volen seguir fent servir els "crèdits" de carboni que van aconseguir sota les normes del Protocol de Kyoto, en el cas australià a través de finançar projectes per a la reducció d'emissions en tercers països. El Brasil pretén també que el carboni que absorbeixen els seus boscos amazònics es compatibilitzi com a part de la seva retallada d'emissions, però que alhora el pugui vendre com a crèdits de carboni a altres països, cosa que genera una "doble comptabilitat" del que l'ONU intenta evitar fixant unes normes estrictes, però que la negociació actual sembla lluny d'aconseguir.

"Alguns països que estan aquí intenten comprar i vendre la pol·lució, comptabilitzar per partida doble els crèdits de carboni i incloure buits legals que donarien llicència als grans contaminants per seguir emetent gasos d'efecte hivernacle", denunciava Kwami Kpondzo, un activista de Togo d'Amics de la Terra. La por és que, enlloc de reduir-les, els països rics segueixin simplement traslladant les emissions d'un lloc a l'altre del planeta.

# data[].attributes.attachment_link.title
Tensió i indignació a la COP25 per l'expulsió d'una manifestació d'activistes climàtics

# data[].attributes.attachment_link.description
"Països rics, doneu la cara i pagueu!" Aquesta és la crida que els activistes climàtics del Sud Global han fet aquest dimecres amb una multitudinària manifestació al pavelló principal on es desenvolupa la cimera de l'ONU pel canvi climàtic i que ha acabat amb la majoria d'ells expulsats del recinte.

# data[].attributes.attachment_link.title
canvi climàtic: notícies, articles i informació d'última hora | Ara.cat

# data[].attributes.attachment_link.description
Totes les notícies, articles, opinions i informació d'última hora que has de conèixer sobre canvi climàtic

# data[].attributes.body
Ceriñola​ es una localidad y comune italiana de la provincia de Foggia, región de Apulia, con 58.798 habitantes.El 28 de abril de 1503 fue teatro de la batalla que acabó con la importante victoria los tercios del Gran Capitán contra los franceses, consolidando los derechos de Fernando el Católico al Reino de Nápoles y otorgándole la soberanía. En esta batalla según diversos autores había muchos catalanes, uno de ellos es Cristòfor Despuig, que después de la batalla pone en boca del gran Capitán :".. Essos dos caballeros ... si no fuese por ellos no tuvieramos hoy .. que comer.."

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Les emissions de gasos d'efecte hivernacle no s'aturen i fan témer per l'acceleració de l'escalfament del planeta. Un fenomen global, però que té conseqüències locals, i que se suma a altres problemes concrets, com passa a Sitio Pariahan, un petit poble de les Filipines que s'enfonsa al mar.
Enfonsament per subsidència
Sitio Pariahan és una petita comunitat situada en el que abans era una illa localitzada a uns 17 quilòmetres de Manila, a la província de Bulacan. Cada any, com altres zones del delta al nord de Manila, el poble s'enfonsa uns 4 centímetres a causa de la subsidència per l'ús excessiu de les aigües subterrànies. En l'actualitat, està completament negat.

És un problema comú en aquesta zona, segons expliquen els experts. L'explotació dels aqüífers per subministrar a vivendes, fàbriques i granges, té conseqüències nefastes. Quan la població extreu l'aigua de pous no regulats, el terreny s'enfonsa.

En el cas de Sitio Pariahan, la pràctica es fa del tot necessària: un pou profund és l'única font d'aigua, i els residents l'utilitzen per rentar-se, cuinar i, de vegades, fins i tot per beure.

L'escalfament global agreuja el problema

L' augment del nivell del mar provocat per l'escalfament global agreuja aquesta dinàmica d'enfonsament i posa en perill definitiu aquest indret, com passa a altres indrets d'Àsia. En moltes ocasions, les víctimes són comunitats molt pobres.

Un altre element en joc són els tifons. Més de 50 famílies van marxar l'any 2011, quan Sitio Pariahan va quedar molt tocat pel Nesat. Aquest sistema tropical va provocar grans onades que van destruir diverses cases i l'escola del poble. Ara, els nens triguen mitja hora a anar a l'escola, en vaixell.

# data[].attributes.attachment_link.title
La comunitat filipina de Sitio Pariahan s'enfonsa al mar

# data[].attributes.attachment_link.description
Les emissions de gasos d'efecte hivernacle no s'aturen i fan témer per l'acceleració de l'escalfament del planeta. Un fenomen global, però que té conseqüències locals, i que se suma a altres problemes concrets, com passa a Sitio Pariahan, un petit poble de les Filipines que s'enfonsa al mar.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Les emissions de gasos d'efecte hivernacle no s'aturen i fan témer per l'acceleració de l'escalfament del planeta. Un fenomen global, però que té conseqüències locals, i que se suma a altres problemes concrets, com passa a Sitio Pariahan, un petit poble de les Filipines que s'enfonsa al mar.
Enfonsament per subsidència
Sitio Pariahan és una petita comunitat situada en el que abans era una illa localitzada a uns 17 quilòmetres de Manila, a la província de Bulacan. Cada any, com altres zones del delta al nord de Manila, el poble s'enfonsa uns 4 centímetres a causa de la subsidència per l'ús excessiu de les aigües subterrànies. En l'actualitat, està completament negat.

És un problema comú en aquesta zona, segons expliquen els experts. L'explotació dels aqüífers per subministrar a vivendes, fàbriques i granges, té conseqüències nefastes. Quan la població extreu l'aigua de pous no regulats, el terreny s'enfonsa.

En el cas de Sitio Pariahan, la pràctica es fa del tot necessària: un pou profund és l'única font d'aigua, i els residents l'utilitzen per rentar-se, cuinar i, de vegades, fins i tot per beure.

L'escalfament global agreuja el problema

L' augment del nivell del mar provocat per l'escalfament global agreuja aquesta dinàmica d'enfonsament i posa en perill definitiu aquest indret, com passa a altres indrets d'Àsia. En moltes ocasions, les víctimes són comunitats molt pobres.

Un altre element en joc són els tifons. Més de 50 famílies van marxar l'any 2011, quan Sitio Pariahan va quedar molt tocat pel Nesat. Aquest sistema tropical va provocar grans onades que van destruir diverses cases i l'escola del poble. Ara, els nens triguen mitja hora a anar a l'escola, en vaixell.

# data[].attributes.attachment_link.title
La comunitat filipina de Sitio Pariahan s'enfonsa al mar

# data[].attributes.attachment_link.description
Les emissions de gasos d'efecte hivernacle no s'aturen i fan témer per l'acceleració de l'escalfament del planeta. Un fenomen global, però que té conseqüències locals, i que se suma a altres problemes concrets, com passa a Sitio Pariahan, un petit poble de les Filipines que s'enfonsa al mar.

# data[].attributes.body
L'Antàrtida o continent antàrtic, també anomenada Antàrtica a Xile, és el continent més austral de la Terra. Està situada completament a l'hemisferi sud, gairebé enterament a sud de l'cercle polar antàrtic, conté el pol sud geogràfic i està envoltada per l'oceà Antàrtic.

# data[].attributes.body
La torre de Pisa o torre inclinada de Pisa es la torre campanario de la catedral de Pisa, situada en la plaza del Duomo de Pisa, en la ciudad del mismo nombre, municipio de la región italiana de la Toscana y capital de la provincia homónima de Italia.

# data[].attributes.body
Hem d'ajuntar mans per fer un món molt millor.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Mientras el resto del mundo lleva 18 meses reduciendo la generación de energía a partir del carbón, China produce la suficiente como para abastecer a 31 millones de hogares.

Así lo afirma el reciente estudio Out of Step: China Is Driving the Continued Growth of the Global Coal Fleet ("Fuera de sintonía: China está impulsando el crecimiento continuo de la flota global de carbón"), de Endcoal.org, una organización que denuncia las consecuencias para el medioambiente y la salud de la explotación de dicha materia prima.

El informe recoge que Pekín está construyendo y reviviendo centrales para producir una cantidad de electricidad en base a carbón equivalente a toda la capacidad de la Unión Europea.

Y también señala que está financiando cerca de una cuarta parte de todas las plantas térmicas de ese tipo fuera de sus fronteras.

Quienes llevaron a cabo la investigación afirman que este drástico crecimiento es una amenaza grave para las metas del Acuerdo de París sobre c ambio c limático.

El estudio sobre las plantas de carbón en China fue publicado días antes del nuevo informe de ONU-Medio Ambiente, según el cual los países deben quintuplicar sus compromisos de reducción de emisiones de CO2, uno de los principales gases de efecto invernadero, si se quiere evitar un calentamiento del planeta mayor de 1,5 grados.

"El mar era 20 metros más alto": cómo era la Tierra cuando había tanto CO2 en la atmósfera como ahora

La Organización Meteorológica Mundial (OMM) también confirmó esta semana un nuevo récord en las concentraciones de gases de invernadero en la atmósfera.

Piedra angular de la economía

El carbón es una de las piedras angulares del desarrollo económico de China y fue lo que impulsó el legendario programa cuyo lema era construir "una central térmica basada en carbón a la semana" y que estuvo en marcha entre 2006 y 2015.

Aquel impulso tuvo también muchas consecuencias negativas, incluyendo la contaminación del aire de muchas ciudades y un exceso de capacidad productiva. Por esto último, muchas de las centrales solo podían funcionar el 50% del tiempo.

Cuáles son los países de América Latina que están más lejos (y más cerca) de cumplir sus metas de cambio climático

Para paliarlo, en 2015 el gobierno trató de restringir la construcción de plantas que generaran electricidad a partir del carbón.

Sin embargo, los gobiernos provinciales siguieron emitiendo permisos.

La medida central fracasó de forma estrepitosa, hasta tal punto que la construcción de estas centrales se quintuplicó en esa fecha en comparación a cualquier periodo anterior.

"Fue como si una serpiente engullera una cabra", dice Ted Nace, de Global Energy Monitor, una organización no gubernamental que monitorea la infraestructura global para la extracción y explotación de combustibles fósiles.

"La cabra siguió viva dentro de la serpiente y emerge ahora en forma de un aumento del 20% en la generación de electricidad a partir del carbón, en un país que ya tenía un exceso de capacidad productiva", añade.

Según los investigadores, entre 2018 y junio de 2019 la mayoría de los países redujo la producción de este tipo de energía en 8,1 gigavatios (GW).

Mientras, en ese mismo periodo China generó 43 GW más, la cantidad suficiente para abastecer a 31 millones de hogares.

Los autores prevén que con las centrales térmicas que China está construyendo o pretende revivir se generen 147,7 GW, un volumen similar al que producen las plantas de toda la Unión Europea.

En China se están desarrollando un 50% más de ese tipo de centrales que las que se están construyendo en el resto del mundo.

¿Conseguirá Trump crear "miles de empleos" resucitando el carbón y acabando con la política medioambiental de Obama?

El país está en camino de llegar a los 1.100 GW de electricidad generada a partir del carbón para el 2020.

La industria "organizada"

El gobierno chino ya anunció que desea depender menos del carbón e informó que la proporción de la electricidad generada en base a esa materia prima se redujo del 68% en 2012 al 50% en 2018.

Aun así, su consumo absoluto aumentó paralelamente al incremento de la demanda total de energía.

Lo que preocupa a los investigadores es que dentro de China, la industria de carbón y la electricidad están presionando para un mayor incremento en la capacidad productiva.

"Lo que más nos inquieta es que la industria se ha organizado para mantener vigente la situación", afirma Nace, el investigador de Global Energy Monitor.

"Hay tres grupos de poder que proponen incrementar la flota de carbón en un 40%. Y es una locura".

China está también ocupada financiando el desarrollo de esta energía fuera de su territorio, otorgando fondos para más de un cuarto de todas las centrales térmicas a base de carbón que existen más allá de sus fronteras, ubicadas en países como Sudáfrica, Pakistán y Bangladesh.

A los expertos les preocupa que, al construir o permitir el desarrollo de estas plantas, las autoridades se estén comprometiendo con la generación de un tipo de energía que desde el punto de vista económico no tiene sentido.

"Toda esta capacidad de producción en la que se está invirtiendo nunca brindará los beneficios económicos que se esperan de ella", dice Mark Lewis, jefe de investigación sobre la inversión para combatir el cambio climático de BNP Paribas Asset Management.
¿Metas sin cumplir?
Ante esto, la principal pregunta es cómo afectará esta nueva capacidad productiva al cumplimiento de las metas establecidas en el Acuerdo de París.

Los investigadores señalan que, para poder mantener el calentamiento global por debajo de los 2ºC, para 2030 China tiene que reducir su generación de electricidad a partir del carbón en un 40%.

"La propuesta de China de expandir el desarrollo de ese tipo de electricidad está tan desalineada con el Acuerdo de París que pondría fuera del alcance las metas establecidas al respecto, incluso si todos los otros países eliminaran completamente sus flotas de carbón", afirma Christine Shearer, de Global Energy Monitor.

"En lugar de expandirla más, China necesita reducir significativamente su flota de carbón en la próxima década".
Ahora puedes recibir notificaciones de BBC Mundo. Descarga la nueva versión de nuestra app y actívalas para no perderte nuestro mejor contenido.
¿Ya conoces nuestro canal de YouTube? ¡Suscríbete!

# data[].attributes.attachment_link.title
Por qué China amenaza el cumplimiento de las metas del Acuerdo de París

# data[].attributes.attachment_link.description
Mientras el resto del mundo lleva 18 meses reduciendo la generación de energía a partir del carbón, China produce la suficiente como para abastecer a 31 millones de hogares.

# data[].attributes.body
CONTAMINACIÓN

# data[].attributes.attachment_link.title
Barcelona pide que se retiren puntos por circular con coches contaminantes en zonas de bajas emisiones

# data[].attributes.attachment_link.description
La DGT descarta por ahora la medida porque asegura que la reducción de puntos solo está prevista para infracciones graves que puedan provocar accidentes

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Internacional

Seísmo

Agencias | Redacción

Además, 15 personas siguen desaparecidas; de los 650 heridos que ha originado el seísmo, 32 se encuentran en situación crítica.

El balance de víctimas mortales por el terremoto de 6,4 grados en la escala de Richter que sacudió el martes Albania ha aumentado a 39, según los últimos datos proporcionados por las autoridades.

Durres y Thumane son las dos localidades más afectadas por el seísmo, que es ya el peor de la últimas décadas, según informaciones de la televisión local Klan. En concreto, hay 16 muertes confirmadas en Durres, la segunda ciudad del país, y 23 en Thumane, una localidad situada a 40 kilómetros al norte.

El último cuerpo sin vida recuperado esta mañana ha sido el una mujer que se hallaba bajo los escombros de un edificio de 6 pisos derrumbado en Durres. Horas antes, las fuerzas de salvamento habían hallado el cadáver de su hija de 8 años, mientras que el marido pudo salvarse.

En Thumane, los equipos de búsqueda y rescate han recuperado hoy los cadáveres de un niño de 7 años, de una joven y una mujer. Los tres fueron encontrados en la entrada del edificio en el que vivían, que se derrumbó mientras intentaban escapar.

Según las autoridades, al menos 15 personas siguen desaparecidas. Países como Grecia, Italia o Turquía, además de la Unión Europea, han enviado ayuda a Albania para realizar las labores de búsqueda.

Por el momento se estima que hay más de 650 heridos, de los cuales 32 están en una situación crítica. Asimismo, más de 2.000 personas han perdido sus hogares, de las cuales 700 han buscado refugio en los albergues improvisados de Thumane y otras 1.450 en Durres y sus alrededores.

Las operaciones de búsqueda y rescate se están viendo complicadas por las repetidas réplicas. Desde que se produjo el temblor principal, ha habido cientos de temblores, algunos significativos, en todo el oeste de Albania y en el lecho marino en el Adriático.

# data[].attributes.attachment_link.title
Ascienden a 39 los muertos por el terremoto en Albania, el peor en décadas

# data[].attributes.attachment_link.description
Internacional Seísmo Agencias | Redacción Además, 15 personas siguen desaparecidas; de los 650 heridos que ha originado el seísmo, 32 se encuentran en situación crítica. El balance de víctimas mortales por el terremoto de 6,4 grados en la escala de Richter que sacudió el martes Albania ha aumentado a 39, según los últimos datos proporcionados por las autoridades.

# data[].attributes.location_name
Oxfam Superstore, Alec Issigonis Way, Oxford, Reino Unido

# data[].attributes.headline
Oxfam Superstore, Alec Issigonis Way, Oxford, Reino Unido

# data[].attributes.subject
Oxfam Superstore, Alec Issigonis Way, Oxford, Reino Unido

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Internacional

CRISIS CLIMÁTICA

Agencias | Redacción

Según la ONG, que ha analizado los datos de 2008 a 2018, España es el tercer país de Europa con mayor riesgo de que su población se vea forzada a moverse a raíz de desastres generados por el clima.

Los desastres provocados por la emergencia climática se han convertido en la principal causa de desplazamiento interno a nivel mundial a lo largo de la última década y han obligado a más de 20 millones de personas a abandonar sus hogares cada año, alertó este lunes Oxfam.

La organización ha presentado el informe "Obligadas a abandonar sus hogares" coincidiendo con la Conferencia de las Naciones Unidas sobre el Clima, que se inaugura hoy en Madrid y que hasta el día 13 abordará cuestiones como el apoyo financiero a las comunidades, incluidas las desplazadas, afectadas por la crisis climática.

Según Oxfam, actualmente es "tres veces más probable que alguien se vea forzado a dejar su hogar por ciclones, inundaciones o incendios forestales que por conflictos, y hasta siete veces más que por terremotos o erupciones volcánicas".

Según la ONG, que ha analizado los datos de 2008 a 2018, España es el tercer país de Europa, tras la República Checa y Grecia, con mayor riesgo de que su población se vea forzada a moverse a raíz de desastres generados por el clima.

En especial, Oxfam ha destacado, que los más vulnerables a este posible desplazamiento son los ciudadanos de países pobres, que, a pesar de ser "quienes menos han contribuido a la contaminación provocada por el CO2, son los que se encuentran en situación de mayor riesgo".

De acuerdo con la organización, el impacto que la crisis climática tiene en el mundo es desigual y la población de países de renta media-baja y baja, como la India, Nigeria y Bolivia, tiene cuatro veces más posibilidades de verse obligada a desplazarse a consecuencia de las catástrofes que las personas que viven en países ricos como los Estados Unidos.

Además, siete de los diez países donde existe mayor riesgo de movimiento interno como consecuencia de los fenómenos meteorológicos extremos son pequeños Estados insulares en desarrollo.

"Entre 2008 y 2018, de media, cerca del 5 % de la población de Cuba, Dominica y Tuvalu se vio obligada a desplazarse cada año como consecuencia de condiciones meteorológicas extremas, lo que equivale a casi la mitad de la población de Madrid", señala Oxfam, que añade que sus emisiones per cápita suponen "un tercio de las de los países de elevados ingresos".

Está previsto que en la conferencia del clima, la ONU termine la primera revisión del Mecanismo Internacional de Varsovia para las Pérdidas y los Daños, y que los países en desarrollo "presionen a favor de la creación de un nuevo fondo que ayude a las comunidades a recuperarse y reconstruirse tras emergencias climáticas".

# data[].attributes.attachment_link.title
Los desastres climáticos desplazan a 20 millones de personas al año, según Oxfam

# data[].attributes.attachment_link.description
Internacional CRISIS CLIMÁTICA Agencias | Redacción Según la ONG, que ha analizado los datos de 2008 a 2018, España es el tercer país de Europa con mayor riesgo de que su población se vea forzada a moverse a raíz de desastres generados por el clima.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Internacional

Francia

Agencias | Redacción

Los departamentos de Var y Alpes Marítimos son los más afectados por las fuertes lluvias. Tres de los fallecidos eran miembros de los equipos de rescate.

Cinco personas han muerto este domingo en el sureste de Francia a consecuencia de las fuertes lluvias e inundaciones registradas en la zona, según ha informado la Prefectura del departamento de Var, uno de los más afectados por el temporal, junto con el de Alpes Marítimos. Tres de los fallecidos eran miembros de los equipos de rescate, que se dirigían a una intervención en helicóptero, en tanto que los otros dos se hallaban comprobando cómo se encontraban sus animales.

"Cuando el helicóptero EC145 se dirigía hacia Le Luc - Le Cannet (Var), para garantizar una misión de reconocimiento y salvamento, las conexiones de radio y radar se vieron interrumpidas. Pese a los importantes esfuerzos de búsqueda iniciados, los tres ocupantes del helicóptero han sido hallados muertos cerca de la localidad de Rove", ha indicado el Ministerio de Interior de Francia, cuyo titular, Christophe Castaner, ha lamentado en el comunicado la muerte de estos tres hombres, y ha alabado el "valor excepcional" con el que se comprometieron en las búsquedas.

"Nuestro país pierde tres héroes del día a día que han dado su vida por proteger a los franceses", ha señalado Castaner.

La alerta naranja, activada

A primera hora de este lunes, Météo France ha levantado la alerta roja en los departamentos de Var y Alpes Marítimos, aunque mantiene la naranja mientras continúan las lluvias en las zonas costeras.

Las escuelas y algunos institutos permanecen cerrados en varias localidades. La principal autopista, la A8, que comunica la Costa Azul con Italia, ha sido reabierta durante la noche.

# data[].attributes.attachment_link.title
Las inundaciones dejan cinco muertos en el sureste de Francia

# data[].attributes.attachment_link.description
Internacional Francia Agencias | Redacción Los departamentos de Var y Alpes Marítimos son los más afectados por las fuertes lluvias. Tres de los fallecidos eran miembros de los equipos de rescate.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Sociedad

Cambio climático

AGENCIAS | REDACCIÓN

El nivel del mar aumentaría en 60 centímetros para el año 2100, lo que pondría en riesgo a 360 millones de personas debido a las inundaciones costeras anuales.

Groenlandia pierde hielo siete veces más rápido que en la década de 1990, según un estudio que publica la revistaNature en el que han participado cerca de un centenar de científicos de cincuenta organizaciones internacionales y que pone de manifiesto su efecto sobre el aumento del nivel del mar.

Se trata, según la Universidad de Leeds (Reino Unido), del cuadro más completo sobre la pérdida de hielo de Groenlandia hasta la fecha; para ello, los científicos combinaron 26 estudios para calcular los cambios en la masa de hielo entre los años 1992 y 2018.

Además, utilizaron datos de once misiones satelitales, entre ellos cifras del volumen, flujo y gravedad de la capa de hielo.

Los hallazgos constatan que Groenlandia ha perdido 3,8 billones de toneladas de hielo desde 1992, lo suficiente como para aumentar el nivel mundial del mar en 10,6 milímetros.

La tasa de pérdida de hielo ha aumentado de 33.000 millones de toneladas al año en la década de 1990 a 254.000 millones de toneladas al año en la última década, es decir, siete veces más en casi tres décadas.

Los datos no incluyen los de 2019, lo que podría marcar un nuevo récord debido al derretimiento generalizado del verano.

En 2013, el Grupo Intergubernamental de Expertos sobre Cambio Climático (IPCC) predijo que el nivel mundial del mar aumentaría en 60 centímetros para el año 2100, lo que pondría en riesgo a 360 millones de personas debido a las inundaciones costeras anuales.

El profesor de la Universidad de Leeds, Andrew Shepherd, que ha liderado el estudio, ha afirmado que "como regla general, por cada centímetro de aumento del nivel del mar, otros seis millones de personas están expuestas a inundaciones costeras en todo el planeta".

# data[].attributes.attachment_link.title
Groenlandia pierde hielo siete veces más rápido que en la década de 1990

# data[].attributes.attachment_link.description
Sociedad Cambio climático AGENCIAS | REDACCIÓN El nivel del mar aumentaría en 60 centímetros para el año 2100, lo que pondría en riesgo a 360 millones de personas debido a las inundaciones costeras anuales.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Internacional

Nueva Zelanda

Agencias | Redacción

Se trata del volcán Whakaari, que se halla en White Island, una isla situada 48 kilómetros al este de la Isla Norte. Hay, además, varios desaparecidos.

Al menos cinco personas han muerto este lunes en Nueva Zelanda, a causa de la erupción del volcán Whakaari, en White Island, una isla situada al noreste del país, 48 kilómetros al este de la Isla Norte. Hay, además, unas 31 personas heridas, y 8 desaparecidas. En la isla, se encontraba en torno a medio centenar de turistas.

La erupción ha ocurrido a primera hora de la tarde del lunes, hora local (a primera hora de la mañana en Euskal Herria), de manera abrupta, expulsando rocas y una gran nube de ceniza en la isla.

"En este momento es muy peligroso para la Policía y los miembros de los equipos de rescate ir a la isla, que permanece cubierta con ceniza y material volcánico; sabemos de la urgencia de regresar", ha apuntado el vicecomisionado de Operaciones Nacionales de la Policía, John Tims, sobre el operativo de evacuación.

Tims ha descartado que haya supervivientes aún en la isla y ha confirmado 31 hospitalizados. En total había 47 personas en la isla en el momento de la erupción.

"No se han visto signos de vida", ha asegurado, después de que un helicóptero de la Policía, otro de rescate y un avión de la Fuerza Aérea neozelandesa hayan realizado "varios vuelos de reconocimiento tras la erupción".

"Nuestra absoluta prioridad es continuar con la búsqueda y rescate", ha señalado la primera ministra neozelandesa, Jacinda Ardern, al indicar que muchos de los evacuados sufren quemaduras.

Ardern ha explicado que entre los heridos hay neozelandeses, pero también turistas de Australia, Estados Unidos, Reino Unido, China y Malasia, según recoge el periódico New Zealand Herald.

Los equipos de emergencia, apoyados por varios helicópteros, trabajan para evacuar a los afectados, algunos de los cuales se encontraban cerca del cráter minutos antes de la erupción, según imágenes de una cámara de seguimiento instalada en la zona.

La Agencia Nacional de Respuesta a Emergencia ha emitido una alerta ante posibles nuevas erupciones o actividad sísmica moderada. Las autoridades neozelandesas han establecido un perímetro de seguridad y la cancelación inmediata de todas las excursiones, incluidas los barcos turísticos, alrededor de la isla, visitada cada año por unas 10.000 personas.

# data[].attributes.attachment_link.title
Al menos cinco muertos y 31 heridos en Nueva Zelanda, tras la erupción de un volcán

# data[].attributes.attachment_link.description
Internacional Nueva Zelanda Agencias | Redacción Se trata del volcán Whakaari, que se halla en White Island, una isla situada 48 kilómetros al este de la Isla Norte. Hay, además, varios desaparecidos.

# data[].attributes.location_name
Whakaari, Halfway Bush, Dunedin, Nueva Zelanda

# data[].attributes.headline
Whakaari, Halfway Bush, Dunedin, Nueva Zelanda

# data[].attributes.subject
Whakaari, Halfway Bush, Dunedin, Nueva Zelanda

# data[].attributes.attachment_link.title
Cinco muertos por la erupción del volcán Whakaari en Nueva Zelanda

# data[].attributes.attachment_link.description
Vídeo: Erupción del volcán Whakaari en Nueva Zelanda el 9 de diciembre de 2019. Por el momento, se ha confirmado la muerte de cinco personas.

# data[].attributes.body
c) Per què creus que s'ha produït aquest fenomen?

# data[].attributes.location_name
Australia Fair Shopping Centre, Marine Parade, Southport Queensland, Australia

# data[].attributes.headline
Australia Fair Shopping Centre, Marine Parade, Southport Queensland, Australia

# data[].attributes.subject
Australia Fair Shopping Centre, Marine Parade, Southport Queensland, Australia

# data[].attributes.attachment_link.title
Los incendios de Australia cubren Sídney con un denso manto de humo

# data[].attributes.attachment_link.description
Vídeo: Los incendios de Australia cubren Sídney con un denso manto de humo. El humo ha obligado a suspender todos los eventos deportivos en la zona.

# data[].attributes.location_name
Whakaari, Halfway Bush, Dunedin, Nueva Zelanda

# data[].attributes.headline
Whakaari, Halfway Bush, Dunedin, Nueva Zelanda

# data[].attributes.subject
Whakaari, Halfway Bush, Dunedin, Nueva Zelanda

# data[].attributes.body
espanya

# data[].attributes.body
andora

# data[].attributes.location_name
Nueva Zelanda, Oceanía, Saltillo, Coah., México

# data[].attributes.headline
Nueva Zelanda, Oceanía, Saltillo, Coah., México

# data[].attributes.subject
Nueva Zelanda, Oceanía, Saltillo, Coah., México

# data[].attributes.body
oceano atlantico

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Ho vulguin o no, 500 milions de persones de tres continents estan unides per un mateix problema: el canvi climàtic. La conca del Mediterrani és un dels punts calents d'aquesta crisi global i alguns dels seus impactes "colpegen" aquesta regió "d'una manera més dura que a altres llocs del món", apunta el professor Wolfgang Cramer, director científic de l' Institut Mediterrani de Biodiversitat i Ecologia, amb seu a França. Per exemple, l'augment de la temperatura de la regió mediterrània ja ha arribat als 1,5 graus respecte als nivells preindustrials, la qual cosa suposa que l'escalfament en aquesta conca és un 20% més ràpid que la mitjana del planeta.

El que vindrà -si no es prenen mesures addicionals de reducció dels gasos d'efecte hivernacle que sobreescalfen el planeta- és molt pitjor: el 2040 aquest increment arribarà als 2,2 graus i possiblement superarà els 3,8 en algunes zones de la conca el 2100. A més, en només dues dècades 250 milions de persones patiran pobresa hídrica a la zona per les sequeres.

Aquestes dades s'inclouen en un informe en què els primers resultats es presenten aquest dijous a Barcelona durant una trobada de la Unió pel Mediterrani, una organització internacional en la qual estan representats els països d'aquests tres continents que comparteixen les aigües de l'emblemàtic mar. Des del 2015, un grup de més de 80 científics coordinats pel professor Cramer ha estat treballant per a aquesta organització en l'estudi, que es titula Riscos associats al canvi climàtic i els canvis mediambientals a la regió mediterrània. L'informe aspira a ser el gran retrat del canvi climàtic en aquesta zona a partir del coneixement científic actual. "No s'havia fet mai una síntesi tan completa", explica Cramer sobre un document que està carregat de dades, moltes d'alarmants.

El coordinador destaca la vulnerabilitat de molta de la població de la regió "perquè viu molt a prop del mar i també perquè són pobres i tenen poques opcions per protegir-se o allunyar-se". L'informe adverteix: hi haurà més onades de calor "més significatives i duradores" i "les sequeres extremes seran més freqüents".

Nivell del mar. D'entre tots els impactes, Cramer destaca la pujada del nivell del mar. Per al 2100 l'informe apunta que superarà el metre, cosa que suposa situar-se en l'escenari més pessimista que plantejava per al conjunt del planeta el recent informe de l'IPCC (Intergovernmental Panell on Climate Change), els científics que assessoren l'ONU. Aquest increment d'un metre tindrà impactes en un terç de la població que viu a la riba del Mediterrani; només al nord d'Àfrica els recursos d'almenys 37 milions de persones estaran en perill. Als danys a les ciutats per inundacions, Cramer hi afegeix un altre risc: "la salinització dels sòls utilitzats per a l'agricultura als deltes i estuaris de rius com el Nil, però també l'Ebre, el Roine i el Po".

Aigua dolça. L'altre gran impacte que més preocupa Cramer és l'augment de la intensitat de les onades de calor i sequeres, que colpejarà amb duresa Espanya. Des del 1950, la freqüència de les sequeres ha augmentat. I l'informe assenyala que, encara que l'escalfament es quedi per sota dels dos graus -l'objectiu que fixa l'Acord de París-, els habitants de les conques fluvials a l'Orient Mitjà i el Pròxim Orient estaran exposats a una dura escassetat d'aigua. L'estudi destaca que la disponibilitat d'aigua dolça pot caure un 15% en les properes dècades al conjunt de la regió mediterrània, la qual cosa tindrà greus conseqüències en l'agricultura. I calcula que el 2040 al voltant de 250 milions de persones de la zona patiran pobresa hídrica -disposaran de menys de 1.000 metres cúbics per cap l'any. Aquesta situació, adverteixen els científics, pot fer que augmentin els conflictes i, fins i tot, les migracions massives.

Impactes en la salut i seguretat alimentària. L'equip científic encarregat de fer aquest gran retrat de l'escalfament global enumera també els riscos per a la salut: "S'espera que les malalties i morts relacionades amb la calor siguin més freqüents, especialment a les ciutats, a causa de l'efecte de les illes de calor i per als grups de població vulnerables". Més enllà del canvi climàtic, els científics destaquen que el deteriorament de la qualitat de l'aire, els sòls i l'aigua per la contaminació suposarà més malalties respiratòries i cardiovasculars i una disminució de l'accés als aliments saludables.

Relacionat amb això, els experts indiquen que pot perillar la seguretat alimentària, ja que es pot veure afectada per l'augment de la població i la baixada en el rendiment dels cultius, la pesca i la ramaderia. "El 90% de les poblacions comercials de peixos ja estan sobreexplotades al Mediterrani", recorda l'informe. "I s'espera que el pes mitjà dels peixos es redueixi fins al 49% per al 2050", es posa com a exemple.

Pèrdua d'ecosistemes. Els especialistes no només se centren en els impactes sobre els éssers humans i els seus mitjans de vida. S'adverteix que "molts dels ecosistemes estan amenaçats pel canvi climàtic, els canvis d'usos del sòl, la contaminació i la sobreexplotació". Per exemple, el procés d'acidificació de l'aigua de mar -causat per l'absorció del CO ₂ procedent de les emissions humanes- i l'augment de la temperatura de l'aigua "ja han causat una pèrdua del 41% dels principals depredadors, inclosos els mamífers marins". L'informe cita alguns casos concrets, com la proliferació de les plagues de meduses per l'increment de la temperatura de l'aigua, la invasió de mosquits tigre i l'aparició d'espècies invasores, com els peixos lleó que danyen les autòctones.

Respecte als impactes a la terra, els científics alerten de l'augment que ja s'està donant dels "megaincendis" a causa de l'escalfament i als canvis en el paisatge. En el futur, les àrees cremades podrien créixer fins a un 40%, fins i tot, en l'escenari més optimista d'un augment de la temperatura d'1,5 graus.

És complicat no caure en el pessimisme quan es llegeix l'informe que ha coordinat Cramer. Però aquest professor destaca que l'objectiu és "proporcionar informació equilibrada sobre els riscos per a tota la conca mediterrània" per als responsables polítics i els seus assessors. I demana acció: "El nord necessita ajudar el sud a adaptar-se per garantir que l'economia dels països del sud tingui estabilitat". Cramer destaca la importància de reduir els gasos d'efecte hivernacle, perquè cada reducció ajuda a limitar l'augment global de la temperatura. "Tots els països, i en particular els del nord, han d'aplicar polítiques compatibles amb l'Acord de París. Cada tona de CO ₂ que es redueixi compta".

"Si no ens adaptem, el canvi climàtic desestabilitzarà la regió"

Grammenos Mastrojeni, vicepresident de la Unió per al Mediterrani. Joan Sánchez

El diplomàtic Grammenos Mastrojeni (Milà, Itàlia, 1965) insisteix en el valor que pot tenir aquest informe per als governants a l'hora de prendre decisions. En una entrevista telefònica, el subsecretari encarregat de l'àrea de clima de la Unió per al Mediterrani, destaca les oportunitats que pot comportar l'adaptació a l'escalfament.

Pregunta. Per què és important aquest informe?

Resposta. No estem acostumats a incorporar en les polítiques i les planificacions el clima i la natura. Però si no ho fem serem víctimes d'una dinàmica molt forta que canviarà les bases dels interessos sobre els quals hem construït tot l'equilibri del Mediterrani. Aquest no és només un problema del Mediterrani, és del món sencer, però al Mediterrani és particularment delicat i fort. Si no planifiquem tenint en compte tot això, pot esdevenir un factor de desestabilització molt important. Però si aconseguim incorporar-ho en les nostres polítiques, paradoxalment, es pot transformar en una oportunitat per millorar la nostra cooperació i aconseguir un progrés econòmic just, durador i equitatiu a tota la regió.

P. Què el preocupa més?

R. Tots els impactes ens preocupen perquè suposen que la manera de viure en aquest territori canviarà i això exigeix una política d'adaptació. Hi ha dades que són molt preocupants, tot i que seria un error concentrar-se només en ells. Sabem que estem anant en una direcció d'inseguretat hídrica per a gairebé 250 milions de persones. Això és molt preocupant, però és també una oportunitat: perquè hem de treballar tots junts per protegir l'ecosistema que fins ara ens ha permès que les nostres terres siguin aptes per a l'agricultura. El nivell del mar augmentarà bastant. Per al gran públic 10 o 20 centímetres no és gaire. Però el problema no és que el mar cobreixi -en algunes zones, com a Venècia, sí que hi ha aquest risc-; el problema és que l'aigua salada entri a la terra. Si considerem que el 42% de la població mundial viu prop de la costa, que l'aigua entri significa tornar ermes les terres. I en el cas específic dels deltes dels grans rius vol dir que es pot pràcticament paralitzar l'agricultura. Si ignorem el problema, es podrien propiciar, per exemple, fluxos migratoris importants.

P. Migrants climàtics.

R. Sí, però és una expressió errada. Les persones que es mouen per raons del clima no són migrants. Migrant és algú que pot escollir en certa manera anar a un altre lloc per millorar les seves condicions de vida. I normalment tenen un nivell de renda suficient per escollir si arriba una sequera. Però el problema és que els més pobres, aquells que no poden escollir, són els que es mouen quan hi ha problemes climàtics. Són moviments forçats de població, un problema molt més perillós que les migracions. És un fenomen que afecta persones molt fràgils que només tenen la il·legalitat com a única alternativa, ja sigui a través de les xarxes de tràfic de persones o el terrorisme. Aquest fenomen encara no passa a la regió, però sí, per exemple, a la zona del llac Txad. Allà Boko Haram guanya molts seguidors pel col·lapse de l'ecosistema, que no dona més possibilitats de viure.

P. Els governants del Mediterrani són conscients del repte climàtic?

R. Els Governs estan molt més avançats del que el públic creu. El problema és que no hi ha solucions màgiques i tot està arribant a una velocitat enorme i ho hem d'adaptar tot. La ciència ens dona la idea del que pot esdevenir però la qüestió és com integrar aquestes dades en l'acció política i en un circuit de decisions democràtiques.

# data[].attributes.attachment_link.title
El Mediterrani, zona zero de la crisi climàtica: s'escalfa més de pressa que la resta del planeta

# data[].attributes.attachment_link.description
Ho vulguin o no, 500 milions de persones de tres continents estan unides per un mateix problema: el canvi climàtic. La conca del Mediterrani és un dels punts calents d'aquesta crisi global i alguns dels seus impactes "colpegen" aquesta regió "d'una manera més dura que a altres llocs del món", apunta el professor Wolfgang Cramer, director científic de l' Institut Mediterrani de Biodiversitat i Ecologia, amb seu a França.

# data[].attributes.body
mexico

# data[].attributes.location_name
Clínica Dental Cumbre - Avenida La Dehesa, Lo Barnechea, Chile

# data[].attributes.headline
Clínica Dental Cumbre - Avenida La Dehesa, Lo Barnechea, Chile

# data[].attributes.subject
Clínica Dental Cumbre - Avenida La Dehesa, Lo Barnechea, Chile

# data[].attributes.body
africa

# data[].attributes.location_name
La Cumbre Drive, Las Vegas, Clark County, Nevada, EE. UU.

# data[].attributes.headline
La Cumbre Drive, Las Vegas, Clark County, Nevada, EE. UU.

# data[].attributes.subject
La Cumbre Drive, Las Vegas, Clark County, Nevada, EE. UU.

# data[].attributes.body
madrid

# data[].attributes.body
Culmina la década más cálida sin medidas efectivas para proteger nuestra salud contra el cambio climático

3 Diciembre 2019

Siete millones de personas mueren al año por la contaminación del aire con los mismos gases que causan el cambio climático. Además, en 2018, la cantidad de personas de más 65 años expuestas a olas de calor aumentó en 220 millones con respecto a la media del período entre 1986 y 2005. Estos son solo dos aspectos de cómo este fenómeno afecta nuestra salud. Sin embargo, solo uno de cada cinco países tiene estrategias de salud en materia de cambio climático.

# data[].attributes.body
españa

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Les emissions de gasos d'efecte hivernacle no s'aturen i fan témer per l'acceleració de l'escalfament del planeta. Un fenomen global, però que té conseqüències locals, i que se suma a altres problemes concrets, com passa a Sitio Pariahan, un petit poble de les Filipines que s'enfonsa al mar.
Enfonsament per subsidència
Sitio Pariahan és una petita comunitat situada en el que abans era una illa localitzada a uns 17 quilòmetres de Manila, a la província de Bulacan. Cada any, com altres zones del delta al nord de Manila, el poble s'enfonsa uns 4 centímetres a causa de la subsidència per l'ús excessiu de les aigües subterrànies. En l'actualitat, està completament negat.

És un problema comú en aquesta zona, segons expliquen els experts. L'explotació dels aqüífers per subministrar a vivendes, fàbriques i granges, té conseqüències nefastes. Quan la població extreu l'aigua de pous no regulats, el terreny s'enfonsa.

En el cas de Sitio Pariahan, la pràctica es fa del tot necessària: un pou profund és l'única font d'aigua, i els residents l'utilitzen per rentar-se, cuinar i, de vegades, fins i tot per beure.

L'escalfament global agreuja el problema

L' augment del nivell del mar provocat per l'escalfament global agreuja aquesta dinàmica d'enfonsament i posa en perill definitiu aquest indret, com passa a altres indrets d'Àsia. En moltes ocasions, les víctimes són comunitats molt pobres.

Un altre element en joc són els tifons. Més de 50 famílies van marxar l'any 2011, quan Sitio Pariahan va quedar molt tocat pel Nesat. Aquest sistema tropical va provocar grans onades que van destruir diverses cases i l'escola del poble. Ara, els nens triguen mitja hora a anar a l'escola, en vaixell.

# data[].attributes.attachment_link.title
La comunitat filipina de Sitio Pariahan s'enfonsa al mar

# data[].attributes.attachment_link.description
Les emissions de gasos d'efecte hivernacle no s'aturen i fan témer per l'acceleració de l'escalfament del planeta. Un fenomen global, però que té conseqüències locals, i que se suma a altres problemes concrets, com passa a Sitio Pariahan, un petit poble de les Filipines que s'enfonsa al mar.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Los incendios que están causando estragos en la selva amazónica están agravando el estrés sobre el clima y el medio ambiente mundial que se desencadenó inicialmente por los fuegos excepcionales de este verano en el Ártico, informó este miércoles la Organización Meteorológica Mundial.

La OMM confirmó que los incendios no solo están confinados a Brasil y partes de Perú, Bolivia y Paraguay, sino que también se están viendo fuegos generalizados en zonas tropicales de África, como Angola y en varias partes de Europa.

En el Amazonas se han detectado casi 4000 incendios del 1 al 24 de agosto según la Agencia Espacial Europea, y los científicos que utilizan satélites de la NASA han confirmado que se trata de un año muy activo, aunque no sin precedentes.

La actividad de incendios en el Amazonas varía considerablemente de un año a otro y de mes a mes, y alcanza su punto máximo durante la estación seca de Brasil, de julio a octubre. Agosto de 2019 ha sido testigo de un aumento notable en incendios grandes, intensos y persistentes que se propagan a lo largo de las vías principales en la Amazonía central brasileña, según científicos del Laboratorio de Ciencias de la Biósfera en el Centro de Vuelo Espacial Goddard de la NASA.

Si bien la sequía ha jugado un papel importante en la exacerbación de incendios en el pasado, el momento y la ubicación de las detecciones de incendios a principios de la temporada seca de 2019 son más consistentes con la quema controlada de tierras que con la sequía regional, aseguran la NASA y la ESA.

Los incendios que liberan gases nocivos

La cuenca del Amazonas es la selva tropical más grande del mundo, abarca cuatro países y alberga millones de plantas y animales. A menudo se le llama "el pulmón del mundo", y es crucial para ayudar a regular el calentamiento global ya que los bosques absorben millones de toneladas de emisiones de carbono cada año.

El reciente Informe Especial del Panel Intergubernamental sobre el Cambio Climático destacó la importancia de garantizar la disminución de la deforestación y garantizar la gestión sostenible de la tierra. Los incendios emiten dióxido de carbono, mientras que la pérdida de bosques conduce a una menor absorción de CO2 de la atmósfera, lo que fomenta aún más el cambio climático.

Además de la amenaza directa de la quema, incluso para muchas comunidades indígenas, los incendios forestales liberan a la atmósfera contaminantes nocivos con partículas y gases tóxicos como el monóxido de carbono, los óxidos de nitrógeno y los compuestos orgánicos no metanos.

Los incendios forestales liberan a la atmósfera contaminantes nocivos con partículas y gases tóxicos como el monóxido de carbono.

El Sistema de Monitoreo de la Atmósfera de Copérnico (CAMS) de la Unión Europea informa que los incendios han liberado 255 millones de toneladas de dióxido de carbono a la atmósfera del 1 al 25 de agosto, así como grandes cantidades de monóxido de carbono.

Las partículas y los gases de la quema de biomasa pueden transportarse a largas distancias, afectando la calidad del aire en regiones lejanas. Las columnas de humo se han extendido por toda la región amazónica. Fuertes vientos arrojaron humo a São Paulo, a más de 2500 km de distancia, y se combinaron con un frente frío y fuertes nubes de tormenta para sumergir la ciudad en la oscuridad el 19 de agosto.

La actividad de incendios en el Amazonas sigue a incendios sin precedentes en Siberia y partes del Ártico, Groenlandia y Alaska en junio y julio pasados. Algunas zonas de Europa también sufren incendios forestales. Los satélites además están monitoreando incendios generalizados y actividades de quema en países del sur de África tropical como Angola.

La importancia de la tecnología

Según la OMM, es importante mejorar los sistemas de pronóstico para generar advertencias sobre el peligro de incendio y los riesgos relacionados con la contaminación del aire.

Los satélites son a menudo los primeros en detectar incendios que arden en regiones remotas. La herramienta principal de la NASA para la detección de incendios desde 2002 han sido los instrumentos del Espectro radiómetro de Imágenes de Resolución Moderada (MODIS) en los satélites Terra y Aqua.

En este punto de la temporada de incendios, las detecciones activas de incendios MODIS en 2019 son más altas en la Amazonía brasileña que en cualquier año desde 2010. El estado de Amazonas está en camino de registrar una actividad récord de incendios en 2019.

La OMM ha iniciado un Sistema de advertencia de contaminación por incendios y humo de vegetación. Debido al gran interés de los miembros de la OMM en varias regiones afectadas, la agencia publicó un comunicado con orientación para abordar los problemas de la contaminación por incendios y humo de la vegetación. La OMM también propone apoyar la posible fundación de centros regionales sobre el tema.

# data[].attributes.attachment_link.title
Del Ártico a la Amazonía, fuegos que encienden el cambio climático

# data[].attributes.attachment_link.description
Los incendios en el Amazonas siguen a fuegos sin precedentes en Siberia y partes del Ártico, Groenlandia y Alaska en junio y julio pasados. Algunas zonas de Europa también sufren incendios forestales. Los satélites registran además fuegos generalizados y actividades de quema en países del sur de África tropical como Angola.

# data[].attributes.body
Cambio climático, niños en Siria... Las noticias del martes

3 Diciembre 2019

Global

El 2019 pone punto final a una década marcada por registros de calor excepcionales, el retroceso de los hielos y subidas del nivel del mar sin precedentes, según el último informe de la Organización Meteorológica Mundial.  En Siria, ocho niños han muerto y otros ocho han resultado heridos por los ataques el Tal Rifaat, en el norte de Alepo.

# data[].attributes.location_name
Camino de la Cumbre del Norte, La Alamedilla, CL, Spain

# data[].attributes.headline
Camino de la Cumbre del Norte, La Alamedilla, CL, Spain

# data[].attributes.subject
Camino de la Cumbre del Norte, La Alamedilla, CL, Spain

# data[].attributes.body
mongolia

# data[].attributes.location_name
Anglia Ruskin University, East Road, Cambridge, Regne Unit

# data[].attributes.headline
Anglia Ruskin University, East Road, Cambridge, Regne Unit

# data[].attributes.subject
Anglia Ruskin University, East Road, Cambridge, Regne Unit

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Un nou estudi climàtic constata que algunes zones d'Europa s'estan escalfant més ràpid del previst pels models climàtics. Els resultats són més evidents en l'àrea del centre del continent, en països com França o Bèlgica.

La investigació, publicada a la revista Geophysical Research Letters de la societat científica AGU, mostra que el nombre de dies d'estiu amb calor extrema s'ha triplicat des de 1950 i els estius generalment s'han tornat més calorosos.

Al mateix temps, el nombre de dies d'hivern amb fred extrem s'ha reduït almenys a la meitat. Els hiverns s'han tornat també més càlids en general.

Segons Ruth Lorenz, científica de l'Institut Federal Suís de Tecnologia de Zuric i autora principal de l'estudi, "aquestes tendències són molt més grans que les que esperaríem de la variabilitat natural. Això és un senyal real del canvi climàtic".
Més enllà de la variabilitat natural
Els investigadors han analitzat dades d'observació registrades a les estacions meteorològiques europees entre 1950 i 2018. En particular, han analitzat els dies més calorosos i les nits més fredes de cada any, i com han canviat aquests valors amb el pas del temps. S'ha trobat un escalfament dels extrems, tant dels freds com dels càlids, en més d'un 90% de les estacions analitzades.

La temperatura dels dies extremadament calorosos han pujat una mitjana de 2,3 ºC, mentre que les nits extremadament fredes s'han escalfat 3 ºC de mitjana. Aquests dos valors superen clarament el grau d'escalfament mitjà dels estius i els hiverns corresponents.
Més intensificació al centre d'Europa
L'estudi comprèn 3 regions diferenciades: el Nord d'Europa, l'Europa Central, i l'entorn Mediterrani. És al centre d'Europa on es registra un escalfament superior. Allà, els valors extrems s'han escalfat al voltant del 50% més que la mitjana del període corresponent de l'estiu.

Els resultats també mostren que la regió s'està escalfant més ràpidament del que preveuen els models climàtics. Als Països Baixos, Bèlgica o França, l'escalfament observat és aproximadament el doble del previst, segons quantifica l'analista climàtic Geert Jan van Oldenborgh, del Royal Meteorological Institute de De Bilt.

Justament aquest estiu de 2019 ha deixat rècords de calor a diversos països d'Europa:

Els autors avisen que els estius i hiverns europeus s'escalfaran a mesura que el canvi climàtic s'acceleri, i afectaran ciutats i persones que no estan preparades per a l'augment de les temperatures. Podeu consultar l'estudi complet en aquest enllaç.

# data[].attributes.attachment_link.title
Un estudi climàtic constata que algunes parts d'Europa s'escalfen més ràpidament del previst

# data[].attributes.attachment_link.description
Un nou estudi climàtic constata que algunes zones d'Europa s'estan escalfant més ràpid del previst pels models climàtics. Els resultats són més evidents en l'àrea del centre del continent, en països com França o Bèlgica.

# data[].attributes.body
polos deretidos

# data[].attributes.body
La crisi climàtica s'està convertint gradualment en una realitat. Enormes extensions de terra al voltant de el món s'estan tornant àrides, les poblacions humanes es veuen obligades a emigrar, espècies senceres s'estan extingint i els fenòmens naturals extrems estan passant cada vegada amb més freqüència. Tant els científics com els líders polítics estan profundament preocupats pel perill que plana sobre la continuació de la vida a la Terra. Però altres tenen una visió diferent dels esdeveniments. Cada crisi és una oportunitat, creuen, i de fet, per a Rússia la crisi climàtica constitueix una oportunitat d'or.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
España, anfitrión de la Cumbre del Clima COP25, es uno de los países donde el impacto del cambio climático será mayor. Su extenso litoral marítimo, su ubicación geográfica y sus características medioambientales le convierten en un territorio especialmente vulnerable.

[Sigue la cumbre del clima en directo]

El aumento del nivel del mar en 2100 previsto por el Grupo Intergubernamental de Expertos sobre Cambio Climático (IPCC) tendría consecuencias generalizadas en los cerca de 10.000 kilómetros de costa española pero, principalmente, en todo el área mediterránea y en Canarias. Asimismo, aumentaría la frecuencia de episodios extremos como los temporales que han azotado el Cantábrico en los últimos años.

Dolores (Alicante) inundado a causa del desbordamiento del río Segura el pasado septiembre.

La región mediterránea, donde se encuentra gran parte de nuestro país, es muy sensible, puesto que aquí la temperatura sube un 20% más deprisa que la media mundial. Ya se ha incrementado un grado y medio desde la época preindustrial, y la previsión es aún peor: 2,2 grados más en 2040 y hasta 3,8 grados más para el año 2100, si no se toman medidas urgentes para evitarlo.

Según un reciente estudio internacional, más de 200.000 personas sufrirán inundaciones costeras en España dentro de solo tres décadas. Cincuenta años más tarde, en el 2100, las previsiones científicas elevan esa cifra de afectados a casi 350.000. Las zonas más vulnerables son Doñana, Huelva, Cádiz y el Delta del Ebro.

Así, España será uno de los principales afectados en Europa por el aumento de las marejadas ciclónicas y por la subida del nivel de los océanos. Esto obligaría a adaptar muchos edificios levantados junto al mar, y también a mejorar las defensas costeras, lo que acarrearía pérdidas millonarias.

Los plazos son aún más cortos para otro estudio, en este caso del Observatorio de la Sostenibilidad. Las inundaciones derivadas de la crisis climática pondrán en situación de riesgo a casi 330.000 ciudadanos de las zonas costeras en España de aquí a diez años, la mitad de ellos en la Comunidad Valenciana. Barcelona, Alicante, Málaga y Tarragona serán provincias también muy afectadas.

Ballenas, osos y alcornoques

Especies como el oso pardo, los alcornoques y la Dehesa extremeña podrían desaparecer de la Península Ibérica si continúa aumentando la temperatura global. También, los grandes cetáceos que abundan en nuestras aguas.

Asimismo, el cambio climático podría favorecer la expansión de plagas, como la procesionaria, o de especies invasoras, como las medusas en el Mediterráneo o el mejillón cebra, lo que modificaría la estructura y el funcionamiento de los ecosistemas.

Otro trabajo científico llevado a cabo por una universidad británica también contribuye a dibujar ese escenario climático catastrófico para la segunda mitad de este siglo. Las sequías se duplicarán en el sur peninsular, mientras que Madrid será una de las capitales europeas con periodos más prolongados de escasez de lluvias. Además, el flujo máximo de los ríos aumentará hasta un 80% en ciertas zonas del norte peninsular, como Galicia.

La desertificación, provocada principalmente por sequías cada vez más intensas, amenaza con degradar severamente y provocar la pérdida de grandes extensiones de suelo fértil. Un 75% del territorio español está en peligro de sufrir desertificación y un 20% ya lo sufre.

Las reservas de las cuencas hidrográficas españolas podrían reducirse entre un 3% y un 7% hasta 2040.

Menos recursos hídricos

El cambio climático provocará que los periodos secos sean cada vez más largos e intensos, lo que reducirá los recursos hídricos. El Centro de Estudios Hidrográficos del Cedex (Centro de Estudios y Experimentación de Obras Públicas) prevé que las reservas de las cuencas hidrográficas españolas se reducirán entre un 3% y un 7% hasta 2040.

Y otra consecuencia importante, muy relacionada con la falta de lluvia, será el aumento de los incendios, tanto en número como en intensidad. España es el segundo país del Mediterráneo -solo por detrás de Portugal- con más fuegos forestales cada año, con cerca de 100.000 hectáreas quemadas de media. El cambio climático, tal y como ya han alertado organizaciones conservacionistas como WWF, convierte el paisaje español, ya de por sí altamente inflamable, "en un polvorín" a punto de reventar.

# data[].attributes.attachment_link.title
Cumbre del clima 2019: ¿Cómo afecta a España el cambio climático?

# data[].attributes.attachment_link.description
España, anfitrión de la Cumbre del Clima COP25, es uno de los países donde el impacto del cambio climático será mayor. Su extenso litoral marítimo, su ubicación geográfica y sus características medioambientales le convierten en un territorio especialmente vulnerable.