# data[].attributes.headline
Виконайте тест та отримайте оцінку!

# data[].attributes.subject
Виконайте тест та отримайте оцінку!

# data[].attributes.body
https://onlinetestpad.com/hnx554wu2y4ae

# data[].attributes.headline
А тепер пограємо!

# data[].attributes.subject
А тепер пограємо!

# data[].attributes.body
Виконайте вправу

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Інна Лютяниця

# data[].attributes.attachment_link.title
Оксиди неметалічних елементів

# data[].attributes.body
Чи знаєте ви, що...
... ще Демокрит казав, що подібно до хвороб тіла є хвороби способу життя.
У результаті спалювання палива в атмосферу щохвилини потрапляє понад 12000 тон вуглекислого газу. Парниковий ефект, який викликає глобальне підвищення температури, може призвести до всесвітнього потопу. Уже сьогодні затоплення загрожує таким чудовим містам, як Венеція в Італії, Порт-Саїд та Александрія в Єгипті. Ця проблема посилюється безконтрольним знищенням лісів. Запобігти екологічній катастрофі може людина, яка керується ідеєю, що вона є частинкою Природи і Космосу, на закони та сили яких повинна зважати.
У нове століття людина повинна вступити з новою екологічною етикою, яка базується на повазі до всіх живих істот на Землі.
.... у деяких місцях земної кулі вуглекислий газ постійно у великих кількостях виділяється з глибин Землі. Близько 20 століть відома людству "Собача печера" поблизу Неаполя. У ній важкий вуглекислий газ стелиться дном печери шаром до півметра. Собаки, які потрапляють у цю печеру, задихаються і гинуть, хоча для людини перебування у ній безпечне.

# data[].attributes.attachment_link.title
№ 1 Тайна собачьей пещеры

# data[].attributes.body
Кислотні дощі розїдають метали, фарби, руйнують архітектурні памятники. Багато скульптур і будинків у Римі, Венеції й інших містах, наприклад, такі, як Акрополь в Афінах, Кельнський собор та інші, за кілька останніх десятиліть зазнали більше ушкоджень, ніж за весь попередній час. Під загрозою повного руйнування в результаті дії кислотних опадів знаходяться більше 50 тис. скульптур "Міста Будд" під Юньанем у Китаї, побудованого 15 століть тому.

# data[].attributes.attachment_link.title
Получение углекислого газа и его свойства

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Електронні книги "РАНОК"

# data[].attributes.attachment_link.title
18. Демонстрація "Взаємодія фосфор оксиду з водою"

# data[].attributes.body
У водяних екосистемах кислотні опади призводять до загибелі риб та інших водяних мешканців. Підкислення води рік і озер серйозно впливає й на сухопутних тварин, оскільки багато звірів і птахів входять до складу харчових ланцюгів, що починаються у водяних екосистемах. Разом із загибеллю озер стає очевидною і деградація лісів. Кислоти порушують захисний восковий покрив листя,  через що рослини стають більш уразливими для комах, грибів та інших патогенних організмів. Під час посухи через ушкоджені листки випаровується більше вологи. Можна припустити, що відбувається із дикими видами тварин, коли гинуть ліси. Якщо руйнується лісова екосистема, то починається ерозія ґрунту, засмічення водойм, повінь і зменшення запасів води стають катастрофічними. Підкислення ґрунту стимулює розвиток лісових шкідників. У результаті закислення в ґрунті відбувається розчинення поживних речовин, життєво необхідних рослинам; ці речовини виносяться дощами в ґрунтові води. Одночасно вилуговуються з ґрунту й важкі метали, що потім засвоюються рослинами, викликаючи в них серйозні ушкодження.

# data[].attributes.body
Під час горіння палива, гниття органічних решток, на багатьох металургійних і хімічних виробництвах утворюється велика кількість оксидів неметалічних елементів: СО₂, SO₂, SO₃, NO₂ та інших. Потрапляючи в атмосферу, вони взаємодіють з водяною парою, яка міститься в повітрі, утворюючи кислоти. У вигляді кислотних опадів повертаються назад на землю, завдаючи великої шкоди природі й народному господарству.

# data[].attributes.body
Уперше про кислотні дощі заговорили в 1852 р. Чоловік з неоригінальним англійським прізвищем Сміт, який мешкав у Манчестері, зібрав у фотографічну кювету дощову воду і чомусь додав туди розчин солі Барію. Вода помутніла. Оскільки це відома якісна реакція на сульфат-іон, то стало зрозуміло, що в дощовій краплі є сульфатна кислота. Щоправда, задовго до Сміта, у 1696 р., Роберт Бойль теж виявив кислу реакцію дощової води, але так і не визначив, чому це відбувається. Тому довгий час думали, що в крапельках дощу просто розчиняється СО₂ і утворюється слабка карбонатна кислота. Коли Сміт виявив сульфатну кислоту, йому не відразу повірили. Багато хто відразу кинувся перевіряти його результат. З'ясувалося, що крім сульфатної кислоти, у дощовій краплі є ще й нітратна кислота, а потім знайшли мурашину, а згодом - щавлеву й оцтову.
Чому ж саме в середині ХІХ ст. вдалося виявити цілий набір кислот у дощових краплях, причому найпростішими способами? Справа в тому, що це був початок технологічної та індустріальної революції; в Англії з'явилися перші майстерні і підприємства, почали працювати топки, де у великій кількості  спалювали вугілля. А під час спалювання будь-якого викопного палива, твердого чи рідкого, утворюється не тільки вуглекислий, а й сірчистий газ.
Спочатку вчені навіть зраділи кислотним дощам, адже кожна хмара приносила на поля не тільки вологу для ґрунту, а й добрива - солі сульфатної і нітратної кислот. Однак радість була недовгою. Невдовзі всі зрозуміли, що шкоди від кислотних дощів більше, ніж користі. І це не тільки закислення ґрунтів. Кислотні дощі викликають:

зниження врожайності основних с/г культур, оскільки в закислених ґрунтах гине ґрунтова біота;

загибель лісів. Через кислотні дощі дерева втрачають імунітет, нездужають на різні хвороби, у них знижується фотосинтез і вони гинуть;

загибель закритих водойм (озер). Від кислотних дощів гине водна біота. Не залишається ні риб, ні равликів, ні черв'яків;

корозію і руйнування вапняків, кам'яних будинків, металевих дахів і різних споруд. У ХІХ ст. саме з цієї причини дахи стали вкривати черепицею - вона служила набагато довше.

# data[].attributes.headline
Хімік-лаборант

# data[].attributes.subject
Хімік-лаборант

# data[].attributes.body
Карбон (ІІ) оксид - безбарвний газ без запаху, дуже отруйний, погано розчинний у воді, трохи легший за повітря.
Карбон (IV) оксид - безбарвний газ без запаху, значно важчий за повітря, досить добре розчиняється у воді.

# data[].attributes.headline
Хімік-лаборант

# data[].attributes.subject
Хімік-лаборант

# data[].attributes.body
Фосфор(V) оксид - білий дрібнокристалічний порошок, дуже активно сполучається з водою, тому в лабораторіях його застосовують для осушування газів.

# data[].attributes.headline
Хімік-лаборант

# data[].attributes.subject
Хімік-лаборант

# data[].attributes.body
Нітроген (ІІ) оксид - безбарвний газ без запаху, нерозчинний у воді.

# data[].attributes.headline
Хімік-лаборант 

# data[].attributes.subject
Хімік-лаборант 

# data[].attributes.body
Сульфур (VI) оксид - легкорухлива безбарвна рідина, яка при температурі 17 С перетворюється на довгі шовковисті кристали. На повітрі вона "димить"; "дим", або точніше, туман - це найдрібніші краплинки сульфатної кислоти, що утворюються під час сполучення пари сульфур (VI)оксиду з водяною парою, яка є в повітрі.

# data[].attributes.headline
Хімік-лаборант

# data[].attributes.subject
Хімік-лаборант

# data[].attributes.body
Сульфур(IV) оксид - це безбарвний газ з різким характерним запахом, важчий за повітря, негорючий, дуже легко розчиняється у воді (при кімнатній температурі в 1 л води розчиняється понад 40 л сірчистого газу)