# data[].attributes.body
Et af de områder på jorden der kommer til at mærke konsekvenserne af den globale opvarmning er det arktiske område. Området er fyldt med is og er vant til kolde temperaturer, men den globale opvarmning går ind og ændre på disse ting. Ud fra grafer, kan man se  at gennemsnitstemperaturen i området, er steget med næsten det dobbelte af temperaturen i resten af verden, de seneste år. Denne kraftige temperaturstigning har medført konsekvenser som vi allerede kan se i dag. Grafer viser at haviseners udstrækning og tykkelse er blevet mindre.

Ændringerne skyldes især den menneskeskabte øgning af drivhuseffekten og fortsætter vi mennesker med at øge drivhusgasserne, vil konsekvenserne være alvorlige. Forskere mener at fortsætter vi i samme stil, vil temperaturen stige med 6-10°C i løbet af de næste hundrede år. Det lyder som langt ude i fremtiden, men hvis vi fortsætter vil den næste generation møde konsekvenser som de ikke vil kunne løse. Havisen vil i værste tilfælde forsvinde helt, især i sommerhalvåret. Dette betyder at dyr og fugle som levede på havisen eller brugte den, vil enten dø eller prøve at tilpasse sig et andet område. I værste tilfælde vil dette betyde at en række dyr og fugle uddør.

Det er ikke kun det arktiske område der bliver ramt når havisen smelter, hele verden bliver faktisk ramt af denne konsekvens. Den mest omtalte og nok også mest alvorlige konsekvens er at vandstanden vil stige i takt med at havisen smelter. Det betyder at nogle af de største byer som ligger ud til havet, kan risikere at “drukne”.

Vi bruger Arktis til at køle jorden ned, da sneen og isen reflektere store mængder af solenergien tilbage ud i rummet. Det betyder altså at hvis havisen smelter vil vi miste denne effekt og jorden har ikke mulighed for at blive kølet så meget ned. En anden konsekvens vi får ved at havisen smelter, er frigivelsen af enorme mængder af kulstof og drivhusgasser. De var tidligere fastholdt i permafrosten, men begynder den at smelte, begynder frigivelsen af kulstof og drivhusgasser også. Dette forøger bare den globale opvarmning.

# data[].attributes.body
Global opvarmning er en truende faktorer i verdenen, og på jorden hvor vi lever. Det har en effekt, en stor effekt på flere kritiske områder der til sidst kan ende med Jordens undergang. Det er i flere tilfælde ikke en direkte situation der vil lyde Jordens undergang, i flere tilfælde udspiller det ene sig efter det andet som en kædereaktion. I takt med den globale opvarmning, vil vi overalt på Jorden opleve ændringer, ændringer som vil spille sin del i tilintetgørelsen af menneskeheden. En tydelig ændring på Jorden som fysisk vil være umulig at undgå, vil foregå under vandet. Koralrevene vil mærke stor forandring på kort tid da flere ting spiller ind, når det kommer til overlevelse for dem. Først og fremmest er koralreven, og koralerne derpå ekstremt følsomme, den mindste temperatursvingning de har ikke tilpasset sig til kan have store mén. Så snart temperaturen stiger i luften pga global opvarmning, følger vandet trop. En temperaturstigning deri så lille som 1-2° celsius, vil starte en kædereaktion der berører alt vi kender. Temperaturstigningen vil forårsage en blegning af korallerne, dette sænker både væksten og korallernes effekt. De kan ikke producere lige så hurtigt som før, og i værste tilfælde slet ikke. Hvis temperaturen stiger yderligere kan det fjerne koralrevene som vi kender dem, der vil intet levende være tilbage omkring disse da alt afhænger af dem.

I takt med koralrevene forsvinder, gør fiskene også det, når bare den mindste ting i fødekæden forsvinder, forsvinder alt. Langsomt, vil den globale opvarmning altså udrydde et fødekæde system der har eksisteret i balance længere tid end os. Det er tidligere blevet sat til at 65% af alle havets fiskearter, på et eller andet tidspunkt i dets liv været afhængig af koralrevene. 20% af verdens koralrev er allerede ødelagt, dette er stort set pga denne koralblegning som berører alt i fødekæden på den ene eller anden måde. Tilfælde som har ledt til disse 20% er blandt andet tilfælde som det i 1998 og 2005, begge eksempler har haft stor betydning for og haft en stor rolle i disse 20% tab af koralrevene rundt om i verden. I begge tilfælde var en større del af koralrevene tabt grundet global opvarmning, og i begge tilfælde havde det en stor betydning for fiskene, og livet omkring sig. Tilbage i 2006 blev det estimeret at temperaturstigningen på globalt plan var på 0,6° celsius. Samme år blev det også estimeret at grundet en beregnet forsinket reaktion ville denne temperaturstigning nå 1,4° celsius. Dette er estimeret selvom alt udslip af drivhusgasser indstilles på det givne tidspunkt. Altså var der dengang pres på Jordens befolkning, hvis fisk og alt andet levende i Jordklodens store have skulle reddes. I 2016 er tallene rystende, og det ser snart umuligt ud at redde hvad der står for skud.

# data[].attributes.body
Jo nærmere ækvator desto lavere temperaturstigninger. Problemet, der får betydning for regnskovene ved ækvator, vil derfor i højere grad være ændringerne i nedbørsmønsteret. Regnskovens træer lever på en bestemt cyklus, der indeholder en våd og tørkeperiode, som skal være med til træernes blomstring og modning af frugterne. Hvis træerne opnår en langvarig tør periode, kan den manglede regn medføre større skovbrande, hvilket er et særligt opfattende problem, da træer har en stærk betydning for selve klima reguleringen. Af det kulstof som er bundet fast i jordens planter, er størstedelen bundet i skovenes træer. Kulstofdioxid frigives i atmosfæren ved skovdød, og selvom skovene konstant er i vækst, er frigivelsen stadig større end optagelsen, hvilket bliver et stort problem, da dette egentlig går op i en større negativ spiral:

Øget udledning af CO2 medfører mindre regn → Tørke i regnskoven → Skovbrande: frigivelse af den CO2 træerne har bundet → Øget udledning af CO2

Udledningen af CO_2 sker også når regnskoven fældes, og den samlede udledning af regnskovens træer, svarer til 20 % af hele jordens samlede udledning. Beregninger af skovens reaktion på global opvarmning har vist, at Jorden tager 60 % af sit skovareal ved blot en temperaturstigning på 3° C, for ikke at nævne den, at den store andel af skovarealet der også går tabt ved fældninger.

En illustration, som viser en given regnskovs tab, hvor det grønne viser skovmængden, og den lyse farve viser tørkeområde. Det er tydeligt at se hvordan den globale opvarming har medført tørke, og skræmmende at tænke på, hvor lille en del af regnskoven der forventes at være tilbage i år 2020, på trods af det blot er 70 år efter at regnskoven var "intakt".