# data[].attributes.body
Skulpturen viser kejser Marcus Aurelius, som sidder på sin hest. Han sidder i en tiltalepositur kaldet ad locutio, som gør, at det ligner, at han adresserer folket. Nogle mener også, at ad locutio posituren viser en barmhjertigheds- og mildhedsgestus. Ansigtet viser en stoisk ro, lige meget hvad der kommer ham i møde, tager han det som det kommer, det er en del af skæbnen. Han viser en ophøjet ro. Dette stemmer godt overens med, at Aurelius var en anerkendt stoisk filosof.

# data[].attributes.body
Skulpturen er lavet i forgyldt bronze og er 3,5 m høj. Den dateres til 164-166 e.Kr. og står i dag på De capitolinske museer i Rom.

# data[].attributes.body
Skulpturen er den eneste komplette rytterstatue i bronze, der er bevaret fra antikken. Det skyldes, at man førhen troede, at skulpturen forestillede kejser Konstantin (den første kristne kejser), hvorfor den ikke blev smeltet om.

# data[].attributes.body
Skulpturen udviser et uopmærksomt udtryk i ansigtet, hvilket stammer fra den højklassiske tid.

Skulpturen er yderst detaljeret i Marcus’ beklædning, hvilket vidner om en dygtig tekniker. Dog er der forskellige urealistiske proportioner i forhold til hestens benlængde og hovedstørrelse.

# data[].attributes.body
Skulpturen tilhører den romerske tid, som i høj grad var påvirket af græsk kunst. I senklassisk og hellenistisk tid begyndte man  at fremstille skulpturer af historiske personer, hvilket fortsatte i den romerske tid. Det ser vi også her, idet rytteren skal forestille kejser Marcus Aurelius, hvorfor vi har med et kejserportræt at gøre. Kejserportrætter var meget typiske for kejsertiden, som varede fra 31 f.Kr. til 476 e.Kr. Skulpturen stammer netop fra denne periode, og derfor er det yderst passende, at en kejser er portrætteret.