# data[].attributes.body
21 noiembrie 1694 - 30 mai 1778

Voltaire a fost un scriitor prolific și filosof care a scris piese de teatru, poezie, romane, eseuri, lucrări istorice și științifice, peste 21.000 de scrisori și peste două mii de cărți și pamflete. Multe din lucrările sale de proză au fost scrise ca polemici.

Cea mai semnificativă lucrare filosofică a lui Voltaire a fost Dictionnaire philosophique (Dicționar filozofic), publicată în 1764. Criticile se îndreptată către instituțiile politice franceze, dușmani personali, Biblia și Biserica Romano-Catolică.
Este amintit pentru ascuțimea minții sale, critica adusă creștinătății - în particular, Bisericii Romano-Catolice, precum și pentru susținerea libertății de expresie, a libertății religiei și separarea bisericii de stat.

# data[].attributes.body
28 iunie 1712 – 2 iulie 1778

Reprezentant strălucit al Iluminismului, Jean-Jacques Rousseau a fost scriitor, filosof și compozitor. Lucrarea sa, Émile sau Despre educație, este considerată unul dintre cele mai importante tratate despre rolul educației în formarea cetățenilor liberi și responsabili.

În principala operă filosofică, Contractul social, J. J. Rousseau a dezvoltat ideea potrivit căreia orice formă de conducere politică se bazează pe acordul (contractul social), încheiat între cetățenii liberi și conducători. În baza acestei înțelegeri, poporul, format din oameni egali în drepturi, a oferit puterea conducătorilor pentru ca aceștia să o exercite în numele și pentru binele lui.

# data[].attributes.body
27 aprilie 1759 – 10 septembrie 1797

Mary Wollstonecraft a scris nuvele, tratate, o istorie a Revoluției Franceze, o carte de conduită și o carte pentru copii. Wollstonecraft este cunoscută mai ales pentru cartea A Vindication of the Rights of Woman (1792), în care argumentează că femeile nu sunt inferioare bărbatului, doar par a fi din cauza educației slabe. Ea a sugerat ca atât femeile cât și bărbații să fie tratați ca ființe raționale și își imagina o ordine socială bazată pe rațiune.

Mary Wollstonecraft, feministă britanică, este socotită prima teoreticiană a feminismului iluminist, sub influența radicalismului democratic a lui Rousseau și a întregii mișcări teoretice pentru drepturile universale ale omului și cetățeanului. Este socotită drept o veritabilă pionieră a feminismului modern.

# data[].attributes.headline
Charles de Secondat, baron de Montesquieu

# data[].attributes.subject
Charles de Secondat, baron de Montesquieu

# data[].attributes.body
18 ianuarie 1689 – 10 februarie 1755

Scriitor și filosof, Charles-Louis de Secondat, baron de Montesquieu, a fost una dintre cele mai importante personalități ale Iluminismului.
Cea mai cunoscută operă literară a lui Montesquieu, Scrisori persane, a fost realizată sub forma unui schimb de scrisori între doi călători persani care vizitează Europa (Usbec și Rica) și prietenii lor, rămași în Persia. Prin intermediul scrisorilor, autorul a criticat unele aspecte ale societății franceze.
Opera lui Montesquieu, Despre spiritul legilor, cuprinde analiza principalelor forme de conducere cunoscute de autor și prezentarea unui principiu modern de organizare a statului: separarea puterilor. Potrivit lui Montesquieu, într-un stat se manifestă trei puteri, iar acestea trebuie exercitate de instituții diferite. Astfel, puterea legislativă revine unei adunări formate din reprezentanți ai poporului (Parlament, care elaborează legile). Puterea executivă îi aparține monarhului, a cărui autoritate este limitată prin legi. Rolul acesteia este să aplice legile. Puterea judecătorească este exercitată de curțile de justiție, fiind independentă de celelalte două puteri.

# data[].attributes.body
5 octombrie 1713 – 31 iulie 1784

Una dintre operele principale ale Iluminismului a fost Enciclopedia elaborată în Franța sub conducerea filosofului Denis Diderot și a matematicianului Jean-Baptiste d'Alembert. Publicată între anii 1751 și 1772, aceasta a contribuit la răspândirea ideilor iluministe.

„Niciun om nu a primit de la natură dreptul de a stâpâni asupra altora. Oricine are dreptul de a se bucura de libertate, la fel cum se bucură de rațiune.

Puterea monarhului provine chiar de la supușii săi. Prin urmare, el nu poate să-și impună autoritatea decât cu acordul acestora.”
(Diderot, Enciclopedia franceză, sec. XVIII)