# data[].attributes.body
2003-ban egy afrikai expedícióban vett részt, a Guineai-öböltől a Szaharáig.

# data[].attributes.body
2007-2015 között lakott Fotosmartonoson, és a gyerekkora nagy részét itt töltötte az apai nagyszüleinél.

# data[].attributes.attachment_link.title
A radioaktivitást gyakran negatív kontextusban tüntetik fel

# data[].attributes.attachment_link.description
Tegnap, április 26-án volt az évfordulója a csernobili atomkatasztrófának. A balesetet a majaki után a második legnagyobb atomerőmű-balesetnek tartják, következtében nagyon sok radioaktív anyag került a légtérbe. Hivatalos adatok szerint 56 közvetlen áldozata van a katasztrófának, a közvetett áldoza…

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
- A Csernobil című minisorozatnak köszönhetően az emberek ismét beszélni kezdtek a radioaktív sugárzásról, annak mellékhatásairól. De az a hír is felcsigázta az embereket, hogy látogatható lesz a csernobili zóna. A '86-os atomkatasztrófa és annak utóhatása kapcsán sokan sokféleképpen nyilatkoztak. Mi is a radioaktivitás?
- A radioaktivitás azt jelenti, hogy bizonyos elemek atommagja nem stabil, és miközben az adott kémiai elem egy stabil állapot felé tart, különböző sugarakat bocsát ki. A radioaktivitás lehet természetes és mesterséges. Az atomerőművekhez kapcsolódó balesetek, valamint az atomenergia katonai felhasználása miatt az emberek nagy része negatív érzelmeket társít a radioaktivitás vagy az atomenergia fogalmához. A jelenség negatív megítélését fokozza, hogy semmilyen érzékszervünk nem azonosítja a sugárzást. Fontos tudnunk azonban, hogy a körülményektől függően a radioaktivitás lehet semleges, sőt hasznos is.

A természetes radioaktivitás és az ehhez kapcsolható úgynevezett háttérsugárzás folyamatos a környezetünkben, ehhez jól alkalmazkodott az emberi szervezet, így szokványos körülmények között nem jelent veszélyt az egészségünkre.

Mesterséges radioaktivitásnál olyan jelenségekről, kémiai elemekről beszélünk, amelyek emberi tevékenység nyomán keletkeztek; ilyen például a cézium egyik izotópja (Cs-137), ez főként a csernobili baleset nyomán került a környezetünkbe, és az akkori mennyiség közel fele ma is itt van. Így az említett cézium jelenleg is kimutatható - például a talajból vagy a fakéregből -, erre vonatkozóan mi is végeztünk kutatásokat gamma-spektrometriai módszerekkel.
- Félelmeink eltúlzottak?
- Éppen Csernobil, illetve az atomenergia békés felhasználásának legnagyobb balesete igazolja, hogy a félelmeink nem alaptalanok. Ugyanakkor ha figyelembe vesszük azt, hogy a radioaktivitásnak és az atomenergiának számos területen veszi hasznát az emberiség, akkor igen. A felhasznált villamos energia egy jelentős részét atomerőművek biztosítják, az orvostudományban a daganatok diagnosztizálására és a rákos betegek kezelésére is használják a radioaktivitást. Az élelmiszeriparban és a környezetvédelemben is fontos szerepe van, és sorolhatnám.
- Mikor beszélhetünk káros hatásról?
- Akkor, amikor a radioaktív sugárzás, illetve az ehhez kapcsolható effektív dózis olyan mértékű, hogy negatívan befolyásolja az élő szervezeteket, az emberi egészséget. A

kismértékű sugárzás akár pozitívan is hathat az ember immunrendszerére, ez figyelhető meg például a mofetták esetében.

A Babeș-Bolyai Tudományegyetem Környezettudományi és Környezetmérnöki Karának doktoranduszaként anno a radioaktivitás, környezet, egészség témát választottam kutatási területként. Székelyföldi mofettás könyvünkben az egyik társszerző, Tatár Márta, a kovásznai Dr. Benedek Géza Szív- és Érrendszeri Rehabilitációs Kórház kardiológus főorvosa elmondja, hogy a Székelyföldön fellelhető mofetták többek között azért is hatékonyabbak, mint a mesterséges szén-dioxid-fürdők, mert ezekben a radon gáz jelenlétének köszönhetően természetes radioaktivitás figyelhető meg. Kutatásainkban mi is foglalkoztunk azzal a kérdéssel, hogy egy átlagos mofettakúra (tíz-tizennégy kezelés) milyen mértékű többlet-sugárterheléssel jár.

Méréseink nyomán arra a következtetésre jutottunk, hogy egy-egy kezelés alatt a pácienseket a megengedett értéknek csak a tíz-húsz százaléka éri, tehát helyesen használva a mofetta nem jelent kockázatot a szervezetre. Természetesen van egy határérték, ami fölött káros a radon gáz jelenléte. Érdekes például Gyila Sándor, az említett szívkórház fizikusának véleménye, hogy

az emberi szervezet egy bizonyos ideig „emlékszik" arra a sugármennyiségre, ami hatással volt rá,

ezért figyelni kell, hányszor és milyen mértékben tesszük ki magunkat ennek.
- Hétköznapjainkban még hol találkozhatunk sugárzással?
- A háttérsugárzás legnagyobb részét a radon gáz okozza. Ez a radioaktív gáz jelen van a levegőben, a talajban, a vízben, sőt feldúsulhat az épületeinkben. Ez azt is jelenti, hogy ha túl sokat ülünk olyan környezetben, ahol feldúsult a radon gáz, akkor egy hétköznapi munkahelyen vagy otthonban is kaphatunk az egészségünkre káros mennyiségű sugárzást. Tavaly elkészült Romániában is az Országos radon cselekvési terv, folyamatban van, hogy erre támaszkodva különböző átfogó mérések kezdődjenek. Egyes térségekben, például Magyarországon is, már évek óta hangsúlyt fektetnek a radon-épület-egészség témájú felmérésekre.

A beltéri radont főként azóta fontos figyelemmel kísérni, amióta az emberek sok időt töltenek zárt térben, és hőszigetelik az épületeiket.

Ilyen szempontból tehát egészségesebbnek és biztonságosabbnak mondhatók a nagyszüleink idejében készült, kevésbé szigetelt lakóházak vagy a korszerű szellőztetőrendszerekkel ellátott épületek.
- Ha a radon gáz ismeretlen mennyiségben jelen van a talajban, vízben, levegőben, akkor hogyan védekezhetünk ellene?
- Kézenfekvő és egyszerű megoldás az épületeinkben a gyakori és alapos szellőztetés. A modern nyílászárókkal ellátott és nagyon leszigetelt házak esetében érdemes aktív szellőztetőrendszer kiépítését mérlegelni.
- Vannak, akik turistalátványosságként gondolnak Csernobilra, és állítólag szervezett túrákon meg lehet tekinteni a katasztrófa helyszínét. Kockázatos felkeresni ezt a zónát?
- Amint korábban taglaltam, a csernobili baleset egyes nyomai még ma is aktívak, sugároznak, például ott is jelen van a fentebb említett cézium, és most is, sőt még évtizedekig ontja a bomlástermékeit. Annak, aki nem akarja felesleges kockázatnak kitenni a szervezetét, azt tanácsolom, hogy ne vegyen részt ebben a katasztrófaturizmusban.
Fotó: Mihály László
Friss lapszámunkat alább kérheted:

# data[].attributes.attachment_link.title
Csernobil utóhatásai - Radioaktivitás a hétköznapokban

# data[].attributes.attachment_link.description
A Csernobil című minisorozatnak köszönhetően az emberek ismét beszélni kezdtek a radioaktív sugárzásról, annak mellékhatásairól. De az a hír is felcsigázta az embereket, hogy látogatható lesz a csernobili zóna. A '86-os atomkatasztrófa és annak utóhatása kapcsán sokan sokféleképpen nyilatkoztak. Mi is a radioaktivitás?

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Európában évente több mint húszezer ember hal meg radonsugárzás miatt. Ez a színtelen, szagtalan, nemes gáz feldúsulhat az épületek beltereiben, s ha a megengedettnél nagyobb koncentrációban van jelen olyan helyiségben, amelyben rendszeresen töltünk sok időt, a tüdőt támadja meg. Miként hat, honnan jön, milyen veszélyeket hordozhat magával, hogyan mérik - ezekről a kérdésekről beszélgettünk dr. Incze Réka környezettudományi szakemberrel, akinek kutatási területe a radioaktivitás.

Elsősorban a talajból jön a radon, de jöhet az építőanyagokból, vízből, földgázból is &bullet; Fotó: 123RF

„Tisztelt radioaktív hölgyeim és uraim!" - így köszöntötte 1945-ben egy tudományos konferencia részvevőit Wolfgang Pauli Nobel-díjas fizikus. Meglepődnénk, ha így szólnának hozzánk, noha ez a köszönési forma ma is aktuális, abban az értelemben, hogy mindannyian radioaktívak vagyunk - derül ki Incze Réka szavaiból. A háromszéki származású, jelenleg Csíkszéken élő környezettudományi szakember Székelyföld egyetlen magán radonlaborjának a vezetője.

Tapasztalatszerzés, majd hazatérés

„Ha azt mondom, hogy a radonaktivitás-koncentráció tekintetében a küszöbérték köbméterenként 300 becquerelben (Bq) van meghatározva, ez kevés embernek mond bármit is, de ha azt mondom, hogy ez a 300 Bq/köbméter éves átlag akkora terhelést jelent az emberi tüdőnek, mintha naponta 10-15 szál cigarettát szívnánk el, egészen másként viszonyulunk a kijelentéshez. Ha egy osztályteremben ekkora sugárterhelés van, olyan, mintha az összes gyerek aktív dohányos lenne. Számomra is fokozatosan kristályosodott ki az, hogy mekkora jelentősége van ennek a témakörnek, ha nem csak elméletben foglalkozunk vele, hanem ténylegesen is" - magyarázza Réka.

Mint megjegyzi, a környezet, a természet egész kiskorától fogva érdekelte, az a fajta gyermek volt, aki képes volt a ribizlibokor tövében ülve hosszú időn keresztül figyelni a természetet, a növényeket megfeledkezve a külvilágról. S mivel a természet mindig is lenyűgözte, nem volt kérdés, hogy ez irányban keresi a továbbtanulási lehetőségeket, így lett ökológus. Egyetemi tanulmányait Kolozsváron, Budapesten, Stuttgartban végezte, tíz év távollét után tért vissza néhány évvel ezelőtt Székelyföldre. Több mint húsz éve tevékenykedik pedagógusként, számos kutatási projektben dolgozott, de mindezek közül mondhatni, a szíve csücske a radon-környezet-egészség téma.

Miért éppen a radon?

Mosolyogva meséli, hogy 2007-ben, Székelyföldre való hazatérése pillanatában sokat feltették a kérdést, hogy szakterületén hogyan tud majd érvényesülni. „Abban az évben indult a Babeș-Bolyai Tudományegyetem sepsiszentgyörgyi kihelyezett tagozatán a környezettudományi szak. Az első hullámban besoroltam oktatónak, s mintegy tíz évig óraadó tanárként dolgoztam ott. Amikor egyre szigorúbb lett az uniós jogharmonizáció, s az egyetemen csak doktori címmel lehet oktatni, nézelődni kezdtem, miből doktorálhatnék. Cosma Constantin kolozsvári professzorom mesélt egy régi tervéről, azaz a radioaktivitás vizsgálásáról a mofettákban.

A mofettákban ugyanis nagyon magas a radonszint, akár ezerszerese, mint a szabad levegőn,

tehát a mofetták kapcsán jutottam el a radon témához, és ahogy kezdtem beleásni magam ebbe a témába, rájöttem, hogy milyen sok embert érdekelhet, mennyivel többet tud ez a radon, mint első ránézésére gondolná az ember" - magyarázza lelkesen.

Időközben - fűzi hozzá - világossá vált számára, hogy a mofettaradon egy kicsit tudományos ínyencség, még akkor is, ha a gyógyászatban, balneológiában, turizmusban hasznosítható. Ennek ellenére

a radon mindenkit érint, ugyanis minden beltérben jelen van, és ha feldúsul, akkor rákkeltő, így a nem dohányzók körében első számú oka a tüdőráknak.

Radonsugárzás - civilizációs mellékhatás

„Azt is mondhatjuk, hogy a radonsugárzás a civilizáció mellékhatása. Európában évente több mint húszezer ember hal meg radonsugárzás miatt, és ebben nincs benne Közép-Kelet Európa, mert itt nagyrészt ismeretlenek az ezzel kapcsolatos adatok. Ha ezen a vonalon indulunk el, viszonylag könnyű felmérni, hogy mekkora jelentőségű problémáról van szó.

Elsősorban a talajból jön a radon, de jöhet az építőanyagokból, vízből, földgázból, és ez a láthatatlan nemes gáz feldúsulhat az épületekben. A leszigetelt, gyengén szellőztetett épületekből pedig nehezen távozik.

Nem volt precedens az emberi evolúció során, hogy ennyit üljünk beltérben, s az a beltér ennyire zárt legyen, ezért fontos figyelni a radonsugárzásra. Egyébként a hatályban lévő jogszabályok szerint középületekben kötelező lenne mérni a radont" - mutat rá a szakember.

Mivel nincs olyan érzékszervünk, amellyel érzékelhetnénk a radonsugárzást, annak létét speciális műszerekkel mérik. „Sokféle olyan műszert lehet kapni, amely méri a radont, de jogilag nem fogadják el ezeket az instant és digitális méréseket, mivel nem releváns adatokat közölnek, sőt ezek nehezen értelmezhetők. Ami értelmezhető, az az éves átlag, s ahhoz, hogy éves átlagot mérjünk, ahhoz az analóg méréseket fogadják el" - magyarázza, miközben átnyújt egy kis dobozt.

Ha nem lenne feliratos, s nem a radonról beszélgetnénk, azt mondanám, hogy egy hajdani filmtekercs dobozát tartom a kezemben. Réka azonnal megválaszolja még a fel nem tett kérdéseimet is, így hamar megtudom, hogy egy elhasznált detektordobozt tartok a kezemben, amelynek a tartalmát már feldolgozták. A konkrét mérést a dobozban lévő, radioaktivitásra érzékeny film végzi, miután elhelyezik a mérendő épület valamely pontján, majd a mérés alatt innen több hónapig nem mozdítják el. Tulajdonképpen az alfasugárzás hagy nyomot rajta - pontosít -, és kidolgozása picit hasonló ahhoz a folyamathoz, ahogy régen a filmkockákat kidolgozták.

„Ezek egész pici, félköröm nagyságú filmecskék, szabad szemmel nem értelmezhetők. Miután megtörtént az előhívásuk, rögzítésük, utána kerülnek egy speciális mikroszkópba, amely össze van kötve egy számítógéppel, így válik értelmezhetővé az adat. A releváns adat az éves átlag.

Nemzetközi és országos szinten is meg van határozva 300 Bq/köbméter küszöbérték, ennek közelében vagy e felett rákkeltő, és akkor be kell avatkozni.

Ez az adat attól is érdekes, hogy az Egészségügyi Világszervezet szerint 100 Bq felett már oda kell figyelni. Persze egészen hosszú idő az egy év. A jogszabály azt mondja, hogy legalább három hónapig kell mérni egy ilyen radondetektorral ahhoz, hogy a laboratóriumi feldolgozást követően éves átlagot számolhassunk" - magyarázza.

Romániában öt engedélyezett radonlabor van, érthető tehát Réka lelkesedése, amikor a saját laborjáról mesél, amelyet egy közgazdász barátnőjével, Izsák Rékával együtt 2019-ben hoztak födél alá egy pályázati lehetőségnek köszönhetően. „Mi azzal foglalkozunk, hogy láthatóvá tesszük a láthatatlant egyrészt tájékoztatással, másrészt számszerűsítéssel" - jegyzi meg.

A radonnal való találkozásunk tudtunk nélkül történik.

„Elsősorban a belterekben halmozódhat fel, oda meg a talajból, építőanyagokból, vízből, gázból jöhet be.

Kellene egy komplex rendszer, egy térkép arról, hogy az ország melyik térségében kellene jobban odafigyelni a talajra, egy adatbázis arról, hogy melyik építőanyag mennyi radont tartalmaz, mennyi radioaktivitást bocsájt ki. A jelenlegi felállás az, hogy vannak épületeink, amelyekben rengeteg időt töltünk, és van lehetőség arra, hogy lemérjük otthonunkban, munkahelyünkön, tanintézményekben mekkora a radonsugárzás. A szellőztetés hasznos dolog, a szabad levegőn töltött idő szintén. Régen többek között azért nem volt ez probléma, mert nem voltak ennyire leszigetelve az épületek, és sokkal több időt töltöttek az emberek a szabadban. A belterekben felhalmozott radon és a hozzá kapcsolódó egészségkockázatok civilizációs mellékhatásnak számítanak."

Pozitív hatásai is vannak

Ami a mofettákat és az ott jelentős mértékben jelen levő radonsugárzást illeti, Réka kiemelte, ott azért nem jelent veszélyt az óriási dózis, mert lényegesen kevesebb időt töltünk el egy-egy kúra alatt. Sőt - fűzi hozzá -, egyes kutatások szerint a szárazfürdőkben található radon stimulálja az immunrendszert.

„A mofettákban nagyon magas a radonaktivitás koncentrációja, de a kevés ott töltött idő miatt sugárterhelés szempontjából a kezelés veszélytelen. Az ott dolgozókra, az egészségügyi-, a kisegítő személyzetre viszont figyelni kell, mert ők napi rendszerességgel megfordulnak a mofettákban. Számunkra elsősorban a leszigetelt, újfajta hőszigetelő nyílászárós épületekben feldúsuló radon veszélyes, mert ott sok időt töltünk, és ez esetben a sugárzás rákkeltő. A radon tanulmányozását több szempont is indokolja, beleértve a balneológiában alkalmazott terápiás hatásokat, valamint az egészségre gyakorolt hatásainak kockázatát is. A túlzott mennyiségű radon elsősorban a tüdőt támadja meg. A tudományos eredmények azt mutatják, hogy a polgári lakosság egészségére gyakorolt hatás tekintetében a dohányzás után a radon képezi a tüdőrák kialakulásának legnagyobb veszélyforrását" - hangsúlyozza.

A radonról
A radon a periódusos rendszer 86. eleme. Miután a földkéreg nehéz elemeinek bomlásából jön létre, a talajban gázokban, vagy a levegőben és a vízben terjed. A radon a természet legnehezebb gáza, színtelen és szagtalan. A legfőbb izotópjai α-sugarak kibocsátása révén bomlanak le. A természetes radioaktivitásból származó és a lakosság által tényelegesen megkapott dózis több mint fele a radonnak tulajdonítható. Ezért a radon képezi a lakosság legfőbb sugárforrását, átlagosan 57%-ban járulva hozzá az éves dózishoz. A radon különféle koncentrációban mindenütt megtalálható: sziklákban és a talajban, felszín alatti és -fölötti vizekben, az atmoszférában és nem utolsósorban a lakások belterében is. A belélegzett radont általában ki is lélegezzük; közvetlen élettani szerepe elhanyagolható. Különösen veszélyessé akkor válik, ha bomlástermékei megtapadnak a levegőben található aeroszol részecskéken, majd a tüdő falán. Éppen ezért minél több a légköri aeroszol, annál több bomlástermék juthat szervezetünkbe - tehát a sok aeroszol kibocsátásával járó dohányzás jelentősen növeli a tüdő sugárterhelését. A klinikai és szövettani vizsgálatok szerint a radon okozta rákbetegség kialakulásának helye az esetek zömében a centrális légutak elágazásainak csúcsa, azaz a karina régiója - az a hely, ahol az aeroszolok kiülepedése igen erőteljes. A tüdő falán megtapadt bomlástermékek a hörgők és a tüdő belső felületét borító bronchiális és alveoláris hámsejteket közvetlenül sugározzák be. (forrás Wikipédia)
A cikk először a Székelyhon napilap Liget című életmód-kiadványában jelent meg 2021. december 10-én.
Hallgassa online rádióinkat

# data[].attributes.attachment_link.title
Sugárzó, ismeretlen lakótársunk: a radon

# data[].attributes.attachment_link.description
Európában évente több mint húszezer ember hal meg radonsugárzás miatt. Ez a színtelen, szagtalan, nemes gáz feldúsulhat az épületek beltereiben, s ha a megengedettnél nagyobb koncentrációban van jelen olyan helyiségben, amelyben rendszeresen töltünk sok időt, a tüdőt támadja meg.

# data[].attributes.body
Jelenleg Hargita megyében Csíkcsomortánban él családjával.

# data[].attributes.body
A székelyföldi szénsavas gázömlések és vizek számszerű sokasága, világviszonylatban is rendkívüli. Hatásmechanizmus pontos összetevőire csupán az utóbbi három évtized kutatómunkái derítettek fényt.
Ezeknek a kutatásoknak a nyomon követése, folytatása és népszerűsítése ez a könyv.

# data[].attributes.location_name
Petőfi Sándor Általános Iskola, Strada Petőfi Sándor, Miercurea Ciuc

# data[].attributes.attachment_caption
Bencze Nóra pályázatra beküldött rajza (6.B, Petőfi Sándor Általános Iskola, Csíkszereda)

# data[].attributes.body
A Radon Expert labor által meghírdetett rajzpályázat amelyet 2020-ban:

https://drive.google.com/file/d/1elDb4xotDmC12U9wPTEcgNoFwRVXMhr9/view?usp=drive_web&authuser=0

# data[].attributes.body
Csíkszeredában található a Radon Expert nevű magán laborja ahol jelenlen a Radon felmérésével foglalkozik.

https://radonexpert.ro/hu/servicii/

# data[].attributes.body
1999-2001 között az Erdélyi Műszaki Tudományos Társaságban programszervező volt rendezvények, könyvtári események és cserediák projektek szervezésében.

# data[].attributes.body
2001-2005 között, nyaranta programszervező volt a Négy Évszak Erdei Iskolában tematikus kirándulások szervezésében a Duna – Ipoly Nemzeti Park területén

# data[].attributes.location_name
Sapientia Erdélyi Magyar Tudományegyetem, Piața Libertății, Miercurea Ciuc

# data[].attributes.headline
Sapientia Erdélyi Magyar Tudományegyetem, Csíkszereda 

# data[].attributes.subject
Sapientia Erdélyi Magyar Tudományegyetem, Csíkszereda 

# data[].attributes.location_name
Nagy Imre Általános Iskola, Strada Revoluției din Decembrie, Miercurea Ciuc

# data[].attributes.body
A Kiss Ferenc Általános Iskolában- Csíkmadarason, a Vitos Mózes Általános Iskolában- Csikszentkirályon és a Nagy Imre Általános Iskolában- Csikszeredában biológia szakos tanár, 2017-ben.

# data[].attributes.location_name
Sapientia University, Piața Libertății, Miercurea Ciuc

# data[].attributes.body
2017- 2019 között, Csíkszeredában a Sapientia Erdélyi Magyar Tudományegyetemen,
óraadó tanár.

# data[].attributes.attachment_caption
Babeş – Bolyai Tudományegyetem, Sepsiszentgyörgy

# data[].attributes.body
2007-2017 között, a Babeş – Bolyai Tudományegyetem, Környezettudományi és –mérnöki Karán, tanította a Környezettudomány alapjai, a Biodiverzitás és a Globális környezeti problémák című tantárgyakat.

# data[].attributes.body
2013 és 2017 között bedolgozott, mint programszervező a Bálványos Resort-ban.
Túravezető volt és környezetvédelemmel kapcsolatos tevékenységeket folytatott.

# data[].attributes.body
2009-2012 között Környezetvédelmi Minisztériumban dolgozott, országos és nemzetközi projekteken, főként környezeti nevelés, fenntartható fejlődés témában.

Nemzetközi projektek kapcsán utazott Ázsiába, Amerikába, Afrikába és meg sok más helyre Európában.

# data[].attributes.body
A 2006-2007-es tanévben, a Debreceni Egyetemen, az  Agrártudományi Centrumban volt tudományos munkatárs, vidékfejlesztés és környezetgazdasággal kapcsolatosan.

# data[].attributes.body
2012-2017 - Babeş-Bolyai Tudományegyetem, Környezettudományi és -mérnöki karán végzett.
Kutatási területe a mofetták, borvizek és radioaktivitás.
PhD – doktori fokozatot szerzett.

https://noileg.ro/csernobil-utohatasai-radioaktivitas-a-hetkoznapokban/?fbclid=IwAR19rlxYi36fnQzXJsvkB-z_-usMTskZ69v55Qc04fZSTIB0SLMQ958AQho

# data[].attributes.body
2003-ban, a Közép- Európai Egyetemen,  MSc – mesteri fokozatot szerzett, Környezettudomány és –politika témakörből.
2011-ben ugyanitt szerzett oklevelet: MPhil - mesteri fokozat.

# data[].attributes.body
2004-2006-ban a Hohenheim Egyetemen volt, mivel kutatási ösztöndíjat nyert. Témája: a vidékfejlesztés környezeti hatásai. Továbbá 2005-2006 között itt számítógépes környezetvédelmi programokban gyakornok volt.

# data[].attributes.body
1985 - 1989 között végezte az I – IV. osztályt a Mikes Kelemen Elméleti Líceumban.

1989 - 1997 között, pedig a V – XII. osztályt a matematika-informatika szakon, a Székely Mikó Kollégiumban végezte el.

# data[].attributes.body
1997-2001 között a Babeș Bolyai Tudományegyetemen Biológia-Geológia karán szerezte meg az első diplomáját, ökológia és környezetvédelem szakon.

# data[].attributes.body
Kézdivásárhelyen, Kovászna megyében született
1978. szeptember 25.-én.