# data[].attributes.headline
ПРИРОДНІ УМОВИ І РЕСУРСИ

# data[].attributes.subject
ПРИРОДНІ УМОВИ І РЕСУРСИ

# data[].attributes.body
Західна Азія вирізняється ландшафтами, де переважають випалені сонцем пустелі, напівпустелі, гірські системи. Низовини розташовані по берегах морів та заток, долинах великих річок (Месопотамська).

На значних територіях переважає субтропічний і тропічний континентальний клімат. Літо жарке й сухе, а зима прохолодна.

Через сухість клімату водні ресурси дуже обмежені. Річкова мережа на більшій частині території не має постійних водотоків, що разом із посушливим кліматом обмежує поширення землеробства. Для життя та господарської діяльності людей важливе значення мають великі річки — Тигр та Євфрат, які використовують для водопостачання та зрошення. Через гостру нестачу прісної води в країнах Аравійського півострова налагоджено опріснення морської води.
Найбільш сприятливими агрокліматичними умовами виділяється Месопотамська низовина. Тут розташовані родючі степові сіроземи й каштанові ґрунти, які за умови застосування штучного зрошення дають високі врожаї.
Бідні тут і лісові ресурси. Середня лісистість становить лише 9%. Фактично відсутні ліси в країнах Аравійського півострова. Найвищий рівень лісистості в Туреччині, де лісами вкрито майже 15% території.
Головне багатство Південно-Західної Азії — нафта та природний газ. Саме вони визначили місце багатьох країн (Саудівська Аравія, ОАЕ, Ірак, Кувейт, Катар, Бахрейн) у МПП. Субрегіон багатий і на інші корисні копалини, які переважно використовують для місцевих потреб: фосфорити (Йорданія, Сирія), мідь (ОАЕ), золото (Саудівська Аравія), сірка (ОАЕ), кам’яна сіль (Ємен), калійна сіль (Ізраїль), хромові руди (Туреччина), горючі сланці (Йорданія).

# data[].attributes.attachment_link.title
завантаження (1)

# data[].attributes.headline
ФОРМА ПРАВЛІННЯ

# data[].attributes.subject
ФОРМА ПРАВЛІННЯ

# data[].attributes.headline
НАСЕЛЕННЯ РЕГІОНУ

# data[].attributes.subject
НАСЕЛЕННЯ РЕГІОНУ

# data[].attributes.body
Західна Азія має ВИСОКИЙ природний приріст населення. Максимальний приріст населення характерний для таких країн, як Ірак, Ємен, Оман, Йорданія. Найнижчі темпи приросту населення спостерігаються в Грузії, Вірменії, Катарі, Азербайджані, на Кіпрі. Населення нафтодобувних країн зростає не лише за рахунок природного приросту, а й через трудову міграцію.
Високий природний приріст населення зумовлює молоду вікову структуру населення, що створює низку проблем: безробіття, підвищений попит на освіту, працевлаштування, житлове будівництво. У статевій структурі населення переважають чоловіки — 51,5%. Становище жінок у суспільстві більшості країн нерівноправне.
Населення Західної Азії майже повністю належить до південної гілки європеоїдної раси.

Більшість населення сповідує іслам, який є державною релігією в мусульманських країнах. Християни переважають тільки на Кіпрі та в Лівані, де вони становлять близько половини населення. Іудаїзм сповідують в Ізраїлі.
Характер розселення населення вкрай нерівномірний. Середня густота становить 53 особи/км². Цей показник коливається від 14 осіб/км² у Саудівській Аравії до понад 2,1 тис. осіб/км² у Бахрейні. Майже незаселені великі території пустель і частина гірських районів. Найбільша густота населення на узбережжі Середземного й Чорного морів, у долині Тигру та Єфрату, в оазисах пустель. На цій території проживає 90 % населення.
Середній рівень урбанізації в субрегіоні найвищий в Азії (72,5%). До найбільш урбанізованих країн належать Катар, Кувейт, Ізраїль. Лише в одній країні субрегіону — Ємені — переважає сільське населення. Найбільші міста — Стамбул (15,0 млн), Багдад (7,9 млн), Ер-Ріяд (6,2 млн), Анкара (5,4 млн).

# data[].attributes.headline
НАСЕЛЕННЯ ТУРЕЧЧИНИ

# data[].attributes.subject
НАСЕЛЕННЯ ТУРЕЧЧИНИ

# data[].attributes.body
https://uk.wikipedia.org/wiki/%D0%9D%D0%B0%D1%81%D0%B5%D0%BB%D0%B5%D0%BD%D0%BD%D1%8F_%D0%A2%D1%83%D1%80%D0%B5%D1%87%D1%87%D0%B8%D0%BD%D0%B8

# data[].attributes.headline
НАСЕЛЕННЯ іЗРАЇЛЮ

# data[].attributes.subject
НАСЕЛЕННЯ іЗРАЇЛЮ

# data[].attributes.body
https://uk.wikipedia.org/wiki/%D0%9D%D0%B0%D1%81%D0%B5%D0%BB%D0%B5%D0%BD%D0%BD%D1%8F_%D0%86%D0%B7%D1%80%D0%B0%D1%97%D0%BB%D1%8E

# data[].attributes.headline
НАСЕЛЕННЯ ОАЕ

# data[].attributes.subject
НАСЕЛЕННЯ ОАЕ

# data[].attributes.body
https://uk.wikipedia.org/wiki/%D0%9D%D0%B0%D1%81%D0%B5%D0%BB%D0%B5%D0%BD%D0%BD%D1%8F_%D0%9E%D0%B1%27%D1%94%D0%B4%D0%BD%D0%B0%D0%BD%D0%B8%D1%85_%D0%90%D1%80%D0%B0%D0%B1%D1%81%D1%8C%D0%BA%D0%B8%D1%85_%D0%95%D0%BC%D1%96%D1%80%D0%B0%D1%82%D1%96%D0%B2

# data[].attributes.headline
ГОСПОДАРСТВО

# data[].attributes.subject
ГОСПОДАРСТВО

# data[].attributes.body
https://uahistory.co/pidruchniki/dovgan-geography-10-class-2018-profile-level/64.php

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Цей контент створено завдяки Міністерству освіти і науки України

# data[].attributes.attachment_link.title
Західна Азія: загальна економіко-географічна характеристика субрегіону - Підручник з Географії (профільний рівень). 10 клас. Довгань - Нова програма

# data[].attributes.attachment_link.description
Західна Азія: загальна економіко-географічна характеристика субрегіону - Субрегіони та країни Азії - Азія - Географія - Профільний рівень - 10 клас - Довгань Г. Д. - Нова програма - Підручник - 2018

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
,

у

Організація країн - експортерів нафти (ОПЕК) ( англ. The Organization of the Petroleum Exporting Countries, OPEC) - картель, створений нафтовидобувними державами для стабілізації цін на нафту. Членами цієї організації є країни, чия економіка залежить від доходів з експорту нафти.

Станом на квітень 2020 року членами ОПЕК є 13 країн:

Основна мета організації - координація та уніфікація нафтової політики країн-членів організації з тим, щоб забезпечити справедливі і стабільні ціни на нафту на світовому ринку, ефективні економічно обґрунтовані і регулярні поставки нафти країнам-споживачам, а також забезпечити інвесторам, які вклали свій капітал в розвиток нафтовидобувної галузі, справедливу прибутковість вкладень.

Здатність ОПЕК контролювати ціни на нафту дещо знизилася у зв'язку з відкриттям та розвитком великих запасів нафти на Алясці, в Північному морі, Канаді, Мексиканській затоці, Росії та модернізації ринків. Станом на листопад 2010 року, на членів ОПЕК припадає 79 % світових запасів нафти і 44 % видобутку, що дає їм значний контроль над світовим ринком. Наступна за величиною група виробників, що входять до ОЕСР і пострадянські держави видобувають лише 23,8 % та 14,8 % відповідно від загального обсягу видобутку нафти у світі. Однак, уже у 2003 році, побоювання, що ОПЕК мало можливостей збільшення видобування, викликало припущення, що їх вплив на ціну нафти почне скорочуватися.

Штаб-квартира ОПЕК, де проводяться регулярні зустрічі між міністрами нафти її країн-членів, з 1965 року знаходиться у Відні.

ОПЕК+ - це домовленість, яка охоплює не тільки країни-члени картелю, але й низку інших: Азербайджан, Бахрейн, Бруней, Казахстан, Малайзію, Оман, Південний Судан, Росію та Судан.

У 2021 році Міністерський моніторинговий комітет ОПЕК+ (JMMC) схвалив призначення міністра нафтових ресурсів Нігерії спеціальним представником по роботі з країнами Африки.

ОПЕК як постійно діюча міждержавна організація була створена на конференції в Багдаді 10-14 вересня 1960. Спочатку до складу організації ввійшли Іран, Ірак, Кувейт, Саудівська Аравія й Венесуела. До цих п'ятьох країн, що заснували організацію, пізніше приєдналися ще вісім: Катар ( 1961), Індонезія ( 1962), Лівія ( 1962), Об'єднані Арабські Емірати ( 1967), Алжир ( 1969), Нігерія ( 1971), Еквадор ( 1973- 1992), Габон ( 1976- 1994). В 2007 р. до організації приєдналася Ангола і повернувся Еквадор. У 2008 р. Росія заявила про готовність стати постійним спостерігачем.

Штаб-квартира ОПЕК спочатку перебувала в Женеві ( Швейцарія), потім 1 вересня 1965 перемістилася у Відень ( Австрія).

Мета ОПЕК - координація діяльності й вироблення загальної політики відносно видобутку нафти серед країн - учасників організації, з метою підтримки стабільних цін на нафту, забезпечення стабільних поставок нафти споживачам, одержання віддачі від інвестицій у нафтову галузь.

Міністри енергетики й нафти держав членів ОПЕК двічі в рік проводять зустрічі для оцінки міжнародного ринку нафти й прогнозу його розвитку на майбутнє. На цих зустрічах приймаються рішення про дії, які необхідно почати для стабілізації ринку. Рішення про зміни обсягу видобутку нафти відповідно до зміни попиту на ринку приймаються на конференціях ОПЕК.

Країни члени ОПЕК контролюють близько 2/3 світових запасів нафти. На їхню частку припадає 40% від всесвітнього видобутку або половина світового експорту нафти.

Нафтове ембарго 1973 року

Ембарго на поставки нафти у 1973 почалося після підтримки Сполученими Штатами і Західною Європою Ізраїлю у Війні Судного дня. Саудівська Аравія та Іран очолили тих, хто був обурений західною підтримкою Ізраїлю. Іран припинив поставки нафти до Сполучених Штатів та Західної Європи. Крім того, король Саудівської Аравії Фейсал ібн Абдель Азіз Аль Сауд ввів нафтове ембарго проти Заходу. Внаслідок цього, ціни на нафту в США піднялася з 3 доларів за барель до 12 доларів за барель, розпочалося нормування пального[джерело? ].

Інцидент із заручниками у 1975

Термін "кошик" ОПЕК ( англ. OPEC Reference Basket of crudes) був офіційно введений 1 січня 1987 року. Ціна "кошика" визначається як середній арифметичний показник фізичних цін наступних сортів нафти: Arab Light ( Саудівська Аравія), Basra Light ( Ірак), Bonny Light ( Нігерія), Es Sider ( Лівія), Girassol ( Ангола), Iran Heavy ( Іран), Kuwait Export ( Кувейт), Merey ( Венесуела), Murban ( ОАЕ), Oriente ( Еквадор), Qatar Marine ( Катар), Saharan Blend ( Алжир).

Історичним максимумом для "кошика" ОПЕК є цінова позначка $140,73 за барель, яка була зареєстрована 3 липня 2008 року.

У березні 2008 року в кошик включили Oriente ( Еквадор). У січні 2009 року з кошика вилучили Minas ( Індонезія), а замість BCF 17 ( Венесуела) до кошика внесли Merey (Венесуела). На жовтень 2009 кошик містив у собі 12 сортів нафти. Таким чином, ціна кошика ОПЕК визначається як середній арифметичний показник фізичних цін 12 вищезазначених сортів нафти, що видобувається країнами картелю.

Країна

Квота (01/07/05)

Видобуток (01/07)

Можливість видобутку

Саудівська Аравія

10 099

8 800

10 500

ОАЕ

2 444

2 500

2 600

Всього

31 422

30 451

32 230

Ви можете допомогти, Дані в цьому розділі наведені станом на 2007 рік. оновивши інформацію в цьому розділі. Можливо, сторінка обговорення містить зауваження щодо потрібних змін.

За даними уряду США, у 2011 році ОПЕК отримає понад $ 1 трлн доходів, це буде вперше, обсяг досягне цифри в $ 1034 млрд, і це поб'є рекорд $ 965 млрд у 2008 році.

У 2015 р. країни ОПЕК у серпні видобули 31,544 млн барелів нафти на добу.

З 1998 року Росія є спостерігачем в ОПЕК. Починаючи з цього періоду Росія бере участь у сесіях Конференції ОПЕК, а також у нарадах експертів та інших заходах організації з представниками країн, що не входять в неї . Проходять регулярні зустрічі російських міністрів з керівниками ОПЕК і колегами з країн ОПЕК. Росія виступила з ініціативою організувати регулярний Енергодіалог Росія-ОПЕК, укласти Угоду (Меморандум) про енергодіалогу, уповноваженим представником якого з російської сторони буде Міністерство енергетики Російської Федерації.

Г. О. Музика, Ю. С. Скороход. Організація країн-експортерів нафти // Українська дипломатична енциклопедія: У 2-х т. / Редкол.: Л. В. Губерський (голова) та ін. - К.: Знання України, 2004 - Т. 2 - 812 с. ISBN 966-316-045-4

Ю. Скороход. Організація країн-експортерів нафти // Політична енциклопедія. Редкол.: Ю. Левенець (голова), Ю. Шаповал (заст. голови) та ін. - К.: Парламентське видавництво, 2011. - С. 516 ISBN 978-966-611-818-2.

Андреасян Р.Н. ОПЕК в мире нефти / Р.Н. Андреасян, А.Д. Казюков. - Москва : Наука, 1978.

Инджикян Р.О. ОПЕК в мировом капиталистическом хозяйстве / Р.О. Инджикян. - М., 1983.

Сейфульмулюков И.А. Страны ОПЕК в развивающемся мире / И.А. Сейфульмулюков. - Москва, 1989.

Citino N.J. From Arab Nationalism to OPEC: Eisenhower, King Sa'ud, and the Making of U.S.-Saudi Relations. Indiana University Press, 2002. (Indiana Series in Middle East Studies)

Ramady M., Mahdi W. OPEC in a Shale Oil World: Where to Next? Springer International Publishing, 2015.

Rauscher M. OPEC and the Price of Petroleum: Theoretical Considerations and Empirical Evidence. Springer-Verlag Berlin Heidelberg, 1989.

# data[].attributes.attachment_link.title
ОПЕК - Вікіпедія

# data[].attributes.attachment_link.description
у Організація країн - експортерів нафти (ОПЕК) ( англ. The Organization of the Petroleum Exporting Countries, OPEC) - картель, створений нафтовидобувними державами для стабілізації цін на нафту. Членами цієї організації є країни, чия економіка залежить від доходів з експорту нафти.

# data[].attributes.headline
ВВП НА ДУШУ НАСЕЛЕННЯ

# data[].attributes.subject
ВВП НА ДУШУ НАСЕЛЕННЯ

# data[].attributes.body
https://uk.wikipedia.org/wiki/%D0%A1%D0%BF%D0%B8%D1%81%D0%BE%D0%BA_%D0%BA%D1%80%D0%B0%D1%97%D0%BD_%D0%B7%D0%B0_%D0%92%D0%92%D0%9F_(%D0%9F%D0%9A%D0%A1)_%D0%BD%D0%B0_%D0%B4%D1%83%D1%88%D1%83_%D0%BD%D0%B0%D1%81%D0%B5%D0%BB%D0%B5%D0%BD%D0%BD%D1%8F
https://uk.wikipedia.org/wiki/%D0%A1%D0%BF%D0%B8%D1%81%D0%BE%D0%BA_%D0%BA%D1%80%D0%B0%D1%97%D0%BD_%D0%B7%D0%B0_%D0%92%D0%92%D0%9F_(%D0%BD%D0%BE%D0%BC%D1%96%D0%BD%D0%B0%D0%BB)_%D0%BD%D0%B0_%D0%B4%D1%83%D1%88%D1%83_%D0%BD%D0%B0%D1%81%D0%B5%D0%BB%D0%B5%D0%BD%D0%BD%D1%8F

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
ВВП за паритетом купівельної спроможности на душу населення (реальний ВВП) - є мірою випуску продукції на душу населення в доларах постійної купівельної спроможності, при цьому нівелюється вплив інфляційних процесів. Вищий реальний ВВП на душу населення є показником вищого рівня життя.

Рівень реального ВВП на душу населення в країні дозволяє робити зіставлення з іншими країнами та виявити, до якої категорії вони належать - до розвинених, чи таких, які розвиваються.

# data[].attributes.attachment_link.title
Список країн за ВВП (ПКС) на душу населення - Вікіпедія

# data[].attributes.attachment_link.description
ВВП за паритетом купівельної спроможности на душу населення (реальний ВВП) - є мірою випуску продукції на душу населення в доларах постійної купівельної спроможності, при цьому нівелюється вплив інфляційних процесів. Вищий реальний ВВП на душу населення є показником вищого рівня життя.