# data[].attributes.headline
РОБОЧИЙ ЗОШИТ

# data[].attributes.subject
РОБОЧИЙ ЗОШИТ

# data[].attributes.attachment_link.title
Зошит для 6 класу пдф

# data[].attributes.headline
ВСЕВОЛОД НЕСТАЙКО "ТОРЕАДОРИ З ВАСЮКІВКИ"

# data[].attributes.subject
ВСЕВОЛОД НЕСТАЙКО "ТОРЕАДОРИ З ВАСЮКІВКИ"

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
ТОРЕАДОРИ З ВАСЮКІВКИ

ТРИЛОГІЯ ПРО ПРИГОДИ ДВОХ ДРУЗІВ

Подається за старим виданням

ЧАСТИНА ПЕРША

Яку розсказує Павлуша Завгородній. НАДЗВИЧАЙНІ ПРИГОДИ РОБІНЗОНА КУКУРУЗО ТА ЙОГО ВІРНОГО ДРУГА І ОДНОКЛАСНИКА ПАВЛУШІ ЗАВГОРОДНЬОГО В ШКОЛІ, ДОМА ТА НА БЕЗЛЮДНОМУ ОСТРОВІ ПОБЛИЗУ СЕЛА ВАСЮКІВКИ

РОЗДІЛ I. Метро під свинарником. Тореадори з Васюківки. Собакевич

- От знайдибіда, авантюрист шмаркатий! Ванько-о-о! Вилазь зараз же! Бо такого втру маку - тиждень чухатимешся! Вилазь, чуєш!

Ми лежимо в густих бур'янах за клунею, уткнувшись у землю носами, й не дихаємо.

- Вилазь, убоїще, бо гірше буде! Ти ж мене знаєш!

- Знаю, знаю, - ледь чутно зітхає, мій друг і нарешті наважується подати голос.

- Діду! - жалібно озивається він.

- Давай-давай!

- Діду, - ще жалібніше повторює мій друг, - ви одійдіть за хату, ми виліземо. Бо ж ви битиметесь.

- Вони ще мені умови ставлять, вишкварки! Ану вилазьте!

- Та ми ж не хотіли. Ми ж хотіли метро. Таке, як у Києві.

- Я вам дам метра! Я вам такого метра дам, що...

- Ми ж не знали. Ми зараз усе закидаємо - нічого й видно не буде. Одійдіть, діду.

Довго ще тривають переговори. Нарешті дід востаннє лайнувся, закашлявся, плюнув і почовгав за хату.

Ми вилазимо з бур'янів.

Біля свинарника нас зустрічає гундосим рохканням п'ятипудова льоха Манюня, противна й плямиста, як географічна карта.

У-у, скотиняка! Щоб ти...

Це через неї ми вскочили в халепу.

У нас була прекрасна, благородна ідея - провести під свинарником метро. Це мало бути сюрпризом. Перша лінія метро у - Васюківці! Станція "Клуня" - станція "Крива груша". Три копійки в один кінець. Родичі безплатно. З учительки арифметики - п'ять копійок.

Ми вже підкопалися майже до половини свинарника, і раптом непередбачена катастрофа! - клята льоха Манюня провалилася в наше метро. Провалитися вона зуміла, а от вилізти-дзуськи! I зняла такий вереск, що причовгав дід. Ну і...

Гірко зітхаючи, ми засипаємо метро. Раз у раз злодійкувато озираємося - чи не заскочить нас зненацька дід, щоб нам'яти вуха. Хоч і обіцяв він, що не чіпатиме, поки не кінчимо, але хто його зна... Ви б почули, як він лаявся, коли витягав льоху! Ох і лаявся! I де він отих слів набрався?

Проте діда не видно. І поки ми працюємо (а справа це довга й нудна), я вас познайомлю з моїм другом.

Ви, звичайно, знаєте, що є такий острів - Ява. В Індійському океані. Ото, що Ява, Суматра, Борнео, Целебес, - Великі Зондські.

Ну, так Ява - це не острів.

Ява - це мій найкращий друзяка і напарник. Ява Рень.

Мабуть, вам дивно, що то за ім'я таке - Ява? То він сам себе так назвав, коли йому лише років півтора було. Чи то воно, пискля мале, хотіло сказати: "Я - Ваня", а вийшло "Ява", чи то "Іван" у нього так прозвучало (бо насправді його Іваном звати), але причепилось оте "Ява" до нього, як реп'ях до собачого хвоста. Навіть міліціонер товариш Валігура, що живе у нашому селі, так його зве.

У них взагалі вся сім'я інтересна.

Батько на скрипці грає. Корова - Контрибуція називається. А дід (ви уже з ним знайомі) - мисливець завзятий, на полюванні, коли стріляє, ліве око онучею зав'язує. Бо в нього ліве око без правого не примружується. Як ліве примружить - праве саме заплющується. Але ж і б'є дід Варава з тою онучею, ох же ж і б'є!

Городські мисливці, що "Волгами" з Києва приїжджають, тільки ахають.

"Ви, дедушка, абсолютний чемпіон", - кажуть.

На честь старого Реня навіть польове озеро, що біля нашого села, люди Реневим назвали.

Мати ж Явина - депутат райради, ланкова кукурудзоводів.

Якось Ява з Яришкою, сестричкою меншою, посварився і при всіх плескачів їй надавав. Так вона, замість того щоб заплакати, раптом як закричить:

- Опозогив! - Вона букву "р" не вимовляє. - Маму-депутата на все село опозогив. Загаза чогтова!

Такого шелесту наробила - Ява не знав, куди й очі подіти. Стояв-стояв, червоний мов рак, а тоді як дав дриза - тільки п'ятами залопотів.

Та то лише раз таке було. А взагалі характер у Яви ого-го! Сталь, а не характер. Таких на мільйон лише один буває.

Ява сам говорив:

- Ми, - говорив, - з тобою, Павлушо, хлопці будь здоров. Точно-точно, без брехні, ми таки хлопці з фантазією. Скажи?

- З фантазією, - підтакував я.

- Ти чув, як дід Салимон учора біля сільмагу казав: "Ондо, каже, Ява і Павлуша пішли. От хлопці! Орли! Соколи! Гангстери, а не хлопці! Нема на них буцегарні".

- Чув. Точно.

- Треба, щоб усі про нас так говорили. Треба, щоб слава про нас гриміла на всю Васюківку, як радіо на Перше травня.

- Треба, - погоджувавсь я.

І Ява весь час вигадував різні штуки-викаблуки заради нашої слави.

Отож ми з ним піймали в лісі пугутькало і випустили в клубі під час лекції на тему "Виховання дітей у сім'ї". Лектор упав з трибуни і вилив собі на голову графин з водою.

А старі дідові підштаники на телевізійну антену над клубом, думаєте, хто повісив? Ми, звичайно.

А то якось влітку Ява сказав:

- Давай влаштуємо бій биків.

- Га? - не відразу второпав я.

- Ти пам'ятаєш, ми в клубі закордонне кіно дивилися "Тореадор"?

- Ага... То й що?

- Пам'ятаєш, на арені розлючений бик, а тут дядько у капелюсі, з гинджалом, перед ним танцює.

- Так-так-так...

- А потім - рраз! Бик - беркиць! І оплески.

- Ага. Здорово... Але це ж убивати треба. Хто ж нам дозволить убивати поголів'я?

- Тю, дурний! Убивати! Що це тобі - м'ясозаготівля, чи що. Це ж видовище. На стадіоні. Вроді футбола. Головне тут - красиво вимахувати червоною плахтою і ловко вивертатися, щоб рогом не зачепило. Ти ж бачив. Тореадори - це найсміливіші герої і ловкачі. Головне тут - тренування і спритність. Розумієш? Уперше в історії Васюківки - бій биків. Тореадор Іван Рень і тореадор Павло Завгородній! Гості з'їжджаються з усієї України. Трансляція по радіо і по телевізору. Навіть у Жмеринці видно буде.

Я посміхнувся. Це було здорово. По радіо, по телевізору і взагалі...

Ми повмощувались зручніше і почали обговорювати подробиці. Насамперед - бик. Кандидатура колгоспного бугая Петьки була відхилена одразу. То таке страшнюче мурмило, що його навіть сам зоотехнік Іван Свиридович боїться. Очі - наче тракторні фари. Землю гребе ногами, як екскаватор.

Цього літа один дачник мало не вмер з переляку. Лежав на вигоні голий-голісінький - загоряв. Голова під парасолькою, все інше на сонці. І раптом - Петька. Дачник як рвоне. Бугай за ним. Дачник товстий, з черевцем. Бачить - не втече. А тут телеграфний стовп на дорозі. Як той дачник на стовп видряпався - досі невідомо. Але факт - півдня загоряв на ізоляторах, тримаючись за дроти, аж поки не під'їхав комбайнер Микола на комбайні і не зняв його. Дачник штани надів і одразу на станцію: додому їхать.

Ні, хай з бугаєм Петькою вороги наші б'ються.

Другою кандидатурою був цап Жора. Це я його кандидатуру висунув, щоб помститися. Дуже мені противний був цап Жора, бо з'їв мою сорочку, колися у калабані купався.

Але Ява мене не підтримав.

- Ні, - сказав він, - Жора дуже балакучий. Весь час мекекече. Ми й оплесків не почуємо. і йдеться про бій биків, а не цапів. Треба, щоб було щось бичаче, коров'яче щось - велике і крутороге.

- Коров'яче? - кажу. - Слухай, то, може, узяти просто корову? Бо, крім Петьки, справжніх биків у нас чортма, а корів скільки хочеш. І взагалі ніде не сказано, що обов'язково має бути бик.

Ява задумався:

- Хтозна, може й так.

- Тоді, - кажу, - кращої кандидатури, ніж ваша Контрибуція, і не придумаєш.

- А чому Контрибуція? Чому не ваша Манька?

- Бо в нашої Маньки теля і один ріг зламаний. Ти хочеш, щоб з нас сміялися? Тореадори з однорогою коровою! Карикатура. Такого ще ніколи в світі не було.

- Можна, звичайно, і Контрибуцію. Але вона трохи психічна.

- Що значить "психічна"! Скажи краще, що ти просто мами боїшся.

- Я - боюсь? От я зараз дам тобі у вухо, і ти побачиш, як я боюсь. Ану забери свої слова назад!

- Я забираю, але ти все одно боїшся.

- Боюсь?

- Боїшся...

- Боюсь?

- Боїшся...

Я схопився рукою за вухо і в свою чергу затопив Яві кулаком у живіт. Ми покотилися по траві й викотилися на дорогу. Все, що було на дорозі поганого, ми, качаючись, підібрали на свої штани і сорочки. Перший отямивсь я.

- Стривай, - кажу, - годі. А то замість бою биків у нас вийшов бій дураків.

- Це ж ти винен. Ну, гаразд, спробуємо Контрибуцію. Завтра поженемо пасти і спробуємо. А то твоя Манька і справді для телевізора не підходить. Ще люди подумають, що то не корова, а собака.

Мені вже остогидло битися, і я удав, ніби не зрозумів, як тяжко він образив нашу Маньку.

Наступного ранку ми зустрілися на шляху, що вів до вигону. Я гнав Маньку, Ява - Контрибуцію. Корови плентались, легковажно метляючи хвостами, і не підозрювали, який це історичний день.

У Яви на голові був крислатий дамський капелюшок, який лишився нам у спадщину від однієї дачниці, що відпочивала в нас позаторік. Капелюшок був на Яву завеликий і насувався на очі. Щоб хоч що-небудь бачити і не впасти, Ява мусив весь час сіпати головою, поправляючи його. Здавалося, ніби він комусь кланяється.

У мене під пахвою був килимок. То був знаменитий килимок. Я його пам'ятаю стільки, скільки взагалі щось пам'ятаю. Він висів над моїм ліжком. Килимок був червоний, і на ньому вишито троє кумедних цуценят, що сиділи вкупочці, прихилившись одне до одного головами. То були Цюця, Гава і Рева, про яких мені мати колись розповідала різні "баналюки", аж поки я не засинав. Останні два роки, позаяк я вже виріс, килимок лежав у скрині, і тепер від Цюці, Гави і Реви дуже тхнуло нафталіном.

Килимок і капелюшок - то був наш тореадорський реманент. По дорозі ми ще вирізали з ліщини дві прекрасні шпаги. Ми були в повній бойовій готовності.

Ми йшли і співали арію Хозе з опери Бізе "Кармен", яку багато разів чули по радіо.

Торе-гадор, сміле-ге-е в бой, торе-гадор, торе-гадор...

Там ждет тебя-га любовь, там ждет тебя-га-га любовь.

Ми співали і не знали, що нас жде.

Небо було синє-синє - справжнє іспанське небо.

Погода - саме підходяща для бою биків.

Ми погнали корів аж на край вигону, туди, де ставок, - далі від людських очей.

- Оджени свою Маньку вбік, щоб не заважала, - сказав Ява, - і давай починати.

Я не став сперечатись. Тим більше, Манька у нас дуже нервова, їй краще не бачити бою биків.

Ява поправив на голові капелюшка, підтягнув штани, взяв мого килимка і, витанцьовуючи, навшпиньках став під ходити до Контрибуції.

# data[].attributes.attachment_link.title
Тореадори з Васюківки - Всеволод Нестайко, повний текст твору

# data[].attributes.attachment_link.description
Читати повний текст "Тореадори з Васюківки" (автор: Нестайко Всеволод Зіновійович). Читати повністю електронну книгу Всеволод Нестайко - Тореадори з Васюківки онлайн в Бібліотеці української літератури УкрЛіб

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Holos fm • Українське інтернет-радіо

# data[].attributes.attachment_link.title
Тореадори з Васюківки — Художній фільм / Самарій Зелікін & Валентина Осип'янць / Всеволод Нестайко

# data[].attributes.headline
КОНТРОЛЬНА РОБОТА (тест)

# data[].attributes.subject
КОНТРОЛЬНА РОБОТА (тест)

# data[].attributes.attachment_link.title
Classtime: Teaching Tool for Student Engagement & Learning

# data[].attributes.headline
ТЕСТ_варіант 1

# data[].attributes.subject
ТЕСТ_варіант 1

# data[].attributes.attachment_link.title
Classtime: Teaching Tool for Student Engagement & Learning

# data[].attributes.headline
ТЕСТ_варіант 2

# data[].attributes.subject
ТЕСТ_варіант 2

# data[].attributes.attachment_link.title
Classtime: Teaching Tool for Student Engagement & Learning

# data[].attributes.headline
ТЕСТ_варіант 1

# data[].attributes.subject
ТЕСТ_варіант 1

# data[].attributes.attachment_link.title
Classtime: Teaching Tool for Student Engagement & Learning

# data[].attributes.headline
ТЕСТ_варіант 3

# data[].attributes.subject
ТЕСТ_варіант 3

# data[].attributes.headline
ТЕСТ _варіант 2

# data[].attributes.subject
ТЕСТ _варіант 2

# data[].attributes.attachment_link.title
Classtime: Teaching Tool for Student Engagement & Learning

# data[].attributes.headline
ТЕСТ_варіант 1

# data[].attributes.subject
ТЕСТ_варіант 1

# data[].attributes.attachment_link.title
Classtime: Teaching Tool for Student Engagement & Learning

# data[].attributes.attachment_link.title
Зроблено в Україні. "Тореадори з Васюківки" – успіх української літератури

# data[].attributes.headline
ПРЕЗЕНТАЦІЯ 2

# data[].attributes.subject
ПРЕЗЕНТАЦІЯ 2

# data[].attributes.headline
ПРЕЗЕНТАЦІЯ 1

# data[].attributes.subject
ПРЕЗЕНТАЦІЯ 1

# data[].attributes.headline
ЗРАЗОК ТВОРУ

# data[].attributes.subject
ЗРАЗОК ТВОРУ

# data[].attributes.headline
ЗРАЗОК ТВОРУ

# data[].attributes.subject
ЗРАЗОК ТВОРУ

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Хід уроку Контрольний письмовий твір за вивченими творами Всеволода Нестайка, Ярослава Стельмаха, Лесі Ворониної, українська література

II. Актуалізація опорних знань
Із допомогою таблиці "Вимоги до мовлення під час написання творчої роботи" шестикласники пригадують, яким повинно бути мовлення, яких правил.
Вимоги до мовлення під час написання творчої роботи
III. Оголошення теми, мети, завдань

Яким повинно бути мовлення Яких правил мовлення потрібно дотримуватись

1. Змістовним

Підпорядковуйте своє висловлювання темі, основній думці; не пишіть зайвого

2. Послідовним

Стежте за порядком викладу думок

3. Багатим

Уживайте різноманітні слова і речення: намагайтесь не повторювати тих самих слів і однакових речень

4. Точним

Використовуйте найбільш точні слова

5. Виразним

Добирайте слова і вирази, які найбільш яскраво передають основну думку

6. Правильним

Грамотно пишіть слова, правильно будуйте речення, зазначайте розділові знаки

Мотивація навчальної діяльності
Діти, ми завершуємо вивчення розділу "Пригоди і романтика". Ви прочитали кілька прекрасних творів для дітей:
"Тореадори з Васюківки" Всеволода Нестайка;
"Митькозавр із Юрківки, або Химера лісового озера" Ярослава Стельмаха;
"Таємне Товариство боягузів, або засіб від переляку № 9" Лесі Ворониної.
Аналізуючи їх зміст, ви вчилися аналізувати стосунки, поведінку героїв повістей, дорожити почуттям дружби, бути наполегливими у прагненні подолати будь-які труднощі. А головне, що ми зрозуміли, - це те, що життя без пригод не мало би змісту, не було б цікавим. Адже пригоди ровесників - це не витівки заради шкоди. Їхні пригоди - це витвір багатої уяви, фантазії, романтики в житті сучасної дитини. Це той світ карколомних пригод, який заворожує і нас читачів. Це "щоденне відкриття світу" у дитинстві назавжди залишається світлим образом на все життя.
ІV. Основний зміст
Поради щодо написання твору-роздуму
Зрозумійте, осмисліть тему майбутнього твору-роздуму.
На підставі заголовку до твору визначте його проблему. Це й буде зміст роботи.
Сформулюйте тезу, яка б відображала основну думку твору.
Проілюструйте тезу необхідними прикладами або доказами.
З'ясуйте послідовність наведення аргументів (доказів).
Уживайте вставні слова і словосполучення: на мою думку, до речі, на жаль, по-моєму, отже, наприклад, таким чином; речення: "Я вважаю", "Мені здається", які виступають засобами зв'язку між частинами роздуму.
Висновки, аргументи (докази) намагайтеся виділяти в окремі абзаци.
Перевірте написане, виправте помилки.
1. Додатковий коментар.
Основна частина твору - це безпосереднє розкриття теми. Не слід забувати, що назва твору лейтмотивом проходить через увесь текст, логіка мислення учня повинна розвиватися від конкретної деталі до узагальнення або навпаки - від загального до конкретного.
Вступ і висновки мож ут ь бут и меншими за обсягом, але не мож на скорочувати основну частину, бо тоді розкриття теми твору не буде достатнім.
2. Відтворити ланцюжок думок за допомогою прийому "Доміно", розташовуючи витівки друзів певного твору. Прийом "Доміно"
Група 1
Завдання. Відтворити ланцюжок думок за допомогою вище згаданого прийому, відповідаючи на запитання: "Які пригоди трапилися з персонажами повісті "Тореадори з Васюківки" Всеволода Нестайка?".

Відповідь.
Пригоди друзів Івана Реня (Яви) і Павла Завгороднього (Павлуші).
Вигадка метро.
Свиня провалилася в яму.
Вистава з боєм биків.
Корова заганяє друзів у болото.
Порятунок малого щеняті Собакевича.
Хлопці приносять щеня на заняття.
Ява і Павлуша придумують почепити шкільного дзвоника на щеня.

Група 2
Завдання. Відтворити ланцюжок думок за допомогою вище згаданого прийому, відповідаючи на запитання: "Які пригоди трапилися з персонажами повісті "Митькозавр з Юрківки, або Химера лісового озера" Ярослава Стельмаха?".

Відповідь.
Дмитро, Сергій - два хлопчики, які приїхали до бабусі в село Юрківка.
Хлопці на березі озера.
Відбитки здоровенних і страшних лап.
Намагання зрозуміти, чи ховається в озері страшна тварина.
Надзвичайне захоплення зоологією.
Хлопці читають по дев'ять книжок за тиждень.
Чергування вночі біля озера.
Думка стосовно назви села Юрківка.
Митько пропонує Сергієві прив'язати його мотузкою до дерева.
Операція "Курка", її провал.
Вигадка про Митькозавра Стеценка.
"Ямка - будь здоров!"
Розповідь діда Трохима про пригоду з котом.
Мрія про славу.
Велике відкриття.
Хлопці врятували велосипедиста, що мало не потонув.
Попереду ще дуже багато цікавого, і завжди так буде.

Група 3
Завдання. Відтворити ланцюжок думок за допомогою вище згаданого прийому, відповідаючи на запитання: "Які пригоди трапилися з персонажами повісті "Таємне Товариство боягузів, або засіб від переляку №9" Лесі Ворониної?".

Відповідь.
Хлопчик Клим опиняється в штабі Таємного Товариства боягузів.
Ворожнеча між Сашком та Климом.
Рівно о 21.00 стояти біля банку і грати жалісну пісеньку про байбачка.
Бенкет космічних прибульців.
Проникнення в банк.
Напад на банкіра.
Потаємний вхід у кабінеті директора банку.
Повернення із логова блакитних жаб.
Зустріч із Баксом.
Паганіні стає Чаком Норрісом.
Несподівана зустріч на будмайданчику.

3. Перелік тем, запропонованих для написання контрольного твору:
"Дитинство - чарівний світ пригод і романтики" (за вивченими творами Всеволода Нестайка, Ярослава Стельмаха, Лесі Ворониної).
"Світ карколомних пригод звичайного хлопчика Климка" (за повістю "Таємне Товариство боягузів, або засіб від переляку №9" Лесі Ворониної).
"Цікаві пригоди Яви та Павлуші" (за повістю "Тореадори з Васюківки" Всеволода Нестайка).
"Таємничі пригоди друзів" (за повістю "Митькозавр з Юрківки, або Химера лісового озера" Ярослава Стельмаха).

Контрольний письмовий твір за вивченими творами Всеволода Нестайка, Ярослава Стельмаха, Лесі Ворониної, українська література
Повернутися на сторінку Українська література

# data[].attributes.attachment_link.title
Контрольний письмовий твір за вивченими творами Всеволода Нестайка, Ярослава Стельмаха, Лесі Ворониної, українська література

# data[].attributes.attachment_link.description
Контрольний письмовий твір за вивченими творами Всеволода Нестайка, Ярослава Стельмаха, Лесі Ворониної, українська література

# data[].attributes.attachment_link.provider_name
Відповіді (ГДЗ) з усіх шкільних предметів. Біографії скорочено та скорочені твори.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Мета:

навчальна: продовжувати роботу над творчістю Лесі Ворониної, зокрема над її твором "Таємне товариство боягузів, або засіб від переляку № 9", продовжувати роботу над умінням характеризувати образи персонажів твору;

розвивальна: удосконалювати вміння переказувати зміст твору, аналізувати його,характеризувати дійових осіб;

виховна: формувати позитивний світогляд, виховувати прагнення до самовдосконалення, прищеплювати інтерес до пізнання нового.

Тип уроку: засвоєння нових знань.
Обладнання: підручник, портрет письменниці.
Теорія літератури: сюжет.
І. Організаційний момент

ІІ. Оголошення теми й мети заняття

ІІІ. Перевірка домашнього завдання

ІV.  Сприйняття й засвоєння учнями нового навчального матеріалу

Кросворд
1. Прізвисько Сашка. (Кактус)
2. Ім'я головного героя повісті. (Клим)
3. Як називав головний герой прибульців? (Синьоморди)
4. Ім'я бабусі Клима. (Соломія)
5. Країна, у якій працювали батьки Клима. (Єгипет)

Бесіда за питаннями
1. Що вразило Клима,коли він повертався з будмайданчика? 2. Що дізнався Клим від метелика? 3. Чому Клим здивувався, дізнавшись, що його бабуся пов'язана з ТТБ? 4. Чому хлопчик змушений боротися з прибульцями? Як це його характеризує? 5. Що нового дізнався Клим про свою бабусю? 6. Чому при-бульці хочуть захопити Землю? Який метод боротьби з людьми вони використовують? 7. Як Клим називав прибульців? 8. Що сталося з машиною часу?

"Незакінчене речення"
1. Бабуся Соломія любила наспівувати пісню групиBeatles... ( "Yellow submarine"). 2.Клим запропонував використати як зброю проти синьомордів звичайних... ( мух). 3. Батько Клима в піраміді знайшов... ( дримбу). 4. Під час гри на дримбі до піраміди злетілися... ( комахи). 5. Усі представники роду Джур втаємничені... ( у прадавні секрети характерництва). 6. Машина часу була прихована в... ( жовтому"Запорожці"). 7. Помічником синьомордів виявився... ( сашко Кактус). 8. Бабусю Соломію переховували у... ( старому будинку, де лагодять взуття). 9.Найуспішніший засіб від переляку бабуся клала...( в пиріжки).

Робота з підручником
Виконайте завдання на с. 205.

Робота зі схемою
Заповніть схему, указавши еволюцію головного героя повісті від початку твору й до його завершення за планом.

Бесіда з учнями
1. Яка тема твору? 2. Яка основна думка повісті? 3. Назвіть елементи фантастичного, пригодницького у творі. 4. Чи імпонує вам особистість головного героя? Чому?

V. Підсумок уроку "Мікрофон"
1. Що допомогло здолати прибульців? 2. Як ви гадаєте, чи був Клим боягузом? Чи йому просто не вистачало впевненості у своїх силах? 3. Як еволюціонує головний герой упродовж твору?

VІ. Домашнє завдання
Скласти кросворд за твором Лесі Ворониної "Таємне товариство боягузів, або засіб від переляку № 9".

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
характеризувати

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
продовжувати

# data[].attributes.attachment_link.title
Урок: Леся Воронина. "Таємне товариство боягузів, або засіб від переляку № 9". Характеристика образів повісті

# data[].attributes.attachment_link.description
Мета: навчальна : продовжувати роботу над творчістю Лесі Ворониної, зокрема над її твором "Таємне товариство боягузів, або засіб від переляку № 9", продовжувати роботу над умінням характеризувати образи персонажів твору; розвивальна : удосконалювати вміння переказувати зміст твору, аналізувати його,характеризувати дійових осіб; виховна : формувати позитивний світогляд, виховувати прагнення до самовдосконалення, прищеплювати інтерес до пізнання нового.

# data[].attributes.attachment_link.title
Клим Джура - рятівник світу. Його друзі й вороги. Еволюція Клима від боягуза до супергероя - Ourboox

# data[].attributes.attachment_link.description
Share this book to social media, or email to friends.

# data[].attributes.headline
ЛЕСЯ ВОРОНИНА "ТАЄМНЕ ТОВАРИСТВО БОЯГУЗІВ..."

# data[].attributes.subject
ЛЕСЯ ВОРОНИНА "ТАЄМНЕ ТОВАРИСТВО БОЯГУЗІВ..."

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
ТАЄМНЕ ТОВАРИСТВО БОЯГУЗІВ ТА БРЕХУНІВ

ТАЄМНЕ ТОВАРИСТВО БОЯГУЗІВ, АБО ЗАСІБ ВІД ПЕРЕЛЯКУ №9

РОЗДІЛ 1

КАКТУС ПОКАЗУЄ КОЛЮЧКИ

Я обережно визирнув із-за рогу будинку й одразу ж відсахнувся: біля мого під'їзду стояв Кактус. На жаль, з Кактусом, якого насправді звуть Сашко Смик, я знайомий майже від народження - ми живемо у сусідніх квартирах. Мама каже, що сваритися ми з ним почали, ще лежачи у візочках. Варто було залишити наші колясочки поруч, як ми билися пляшечками з молочною сумішшю й намагалися видерти одне в одного іграшки. Не знаю, з чого почалася наша ворожнеча, але скільки я себе пам'ятаю, кожна наша зустріч закінчувалася якщо не бійкою, то штурханами.

Я до цього давно звик і ставився просто - як до неминучого лиха. Ми з Сашком завжди були однакові на зріст і сили в нас були рівні. Але після літніх канікул я побачив Кактуса й просто остовпів. Розумієте, раніше Сашко був невеличкий і худий, волосся в нього стирчало на всі боки, як колючки в кактуса, - через це його так і прозвали. А тепер він став схожий на гібрид жирафи з орангутангом. Тобто виріс одразу на дві голови й накачав м'язи, як у Шварценегера! І перша ж наша сутичка скінчилася тим, що я зрозумів: ось що відчувають альпіністи, потрапивши під гірську лавину!

Після цього я почав виходити з дому, як шпигун у старих фільмах - полохливо озираючись, а потім біг до школи крізь прохідні двори. А коли все ж стикався десь із Сашком ніс до носа, то просто тікав, як звичайний боягуз А Кактус реготав мені в спину і кричав копіюючи Карабаса Барабаса з фільму "Пригоди Буратіно":

- Підійди до мене, дитинко! Зараз як дам боляче!

Ось і тепер Кактус мене помітив, ошкірився і почав підманювати пальцем. При цьому ще й приказував:

- Киць-киць, не бійся, я тебе трохи поб'ю, по-сусідськи, - і було видно, що зайти до під'їзду мені так і не пощастить.

Я відчув, що втягаю голову в плечі, мов черепаха, яка помітила небезпеку й намагається сховатися у панцир, і щодуху побіг геть, подалі від Сашка і від його нахабного переможного реготу. По ногах мене бив футляр від скрипки - адже я саме повертався з уроку музики, і це, здається, смішило Сашка найдужче. Адже він дражнив мене Поганським Паганіні ще відтоді, як уперше побачив зі скрипкою. Хоча справжнє моє ім'я Клим Джура.

Серце в мене калатало як скажене, я задихався і відчував, що Кактус ось-ось схопить мене за шкірки й почне лупцювати, - але тут сталося щось дивне й незрозуміле: люк, на який я наступив, раптом почав м'яко вгинатися під моїми ногами,і я шкереберть полетів у чорну прірву.

* * *

РОЗДІЛ 2

Я СТАЮ ПІДДОСЛІДНИМ КРОЛИКОМ

Спершу я почув звук. Він долинав звідкись іздалеку і був схожий на дзижчання бджоли. Навколо мене панувала темрява, і хоч як я вдивлявся туди, звідки почув оте тихе дзижчання, не побачив нічого. Я почав навпомацки просуватися вперед, усе ще не розуміючи, що сталося - адже останнє, що я пам'ятав, було падіння. І ще було дивно, що я зовсім не злякався. Почував себе так, ніби те, що зі мною відбувається - це якась комп'ютерна гра. Варто натиснути на кнопку, і все закінчиться.

Світло спалахнуло зненацька і засліпило мене. Виявляється, я стояв посеред великої порожньої зали. Стіни були глухі, без жодного вікна, а підлога під моїми ногами злегка вібрувала. Я підійшов до найближчої стіни,торкнувся до неї - і в ту ж мить під моїми пальцями з'явився невеличкий отвір. Звідти, немов на пружині, вискочила таця, на якій лежало кілька бутербродів і стояла склянка томатного соку.

"Дивно, звідки вони знають, що я люблю томатний сік і бутерброди з лікарською ковбасою?" - подумав я і відчув, що справді страшенно зголоднів.

Щойно я взяв бутерброда й підніс його до рота, як звідкись ізгори почувся механічний голос:

- Смачного, шановний Климе Миколайовичу! Раді вітати вас у секретній лабораторії ТТБ.

- А що це таке - ТТБ? - запитав я, швидко жуючи бутерброд.

- ТТБ - це Таємне Товариство Боягузів, - чітко відповів механічний голос. - А тепер прошу сідати.

Я відчув, що підлога у мене під ногами гойднулася. З неї ніби виросло м'яке крісло. Я зручно вмостився на ньому й приготувався до нових несподіванок. Та все ж, коли стіна переді мною розсунулася й перетворилася на велетенський екран, здригнувся. І навіть не через ці миттєві перетворення. На гігантському екрані я побачив вулицю, по якій щодуху мчала якась зіщулена перелякана істота. І раптом впізнав себе - та це ж моя вулиця, по якій я тікаю від Кактуса, і це мене б'є по ногах скрипка, яку я стискаю в руці.

Стало так соромно, що я відчув, як палають мої щоки. І сльози набігли мені на очі. Хто вони, ці люди, що так підступно підглядали за мною? Яке вони мають право? Я вже хотів схопитися з крісла й спробувати знайти вихід із цього дивного приміщення, але тут згори знову пролунав голос. Цього разу він був не механічний, а цілком живий. Було чутно, що жінка, яка зверталася до мене, ледь усміхається:

- Не поспішай, ми відпустимо тебе, як тільки ти цього забажаєш. Але в нас до тебе є пропозиція. Хочеш узяти участь у таємному експерименті?

- У якому експерименті? - обурено вигукнув я. - Та я ж навіть не знаю, хто ви. І чому ви за мною спостерігали? І як я опинився у вашій секретній лабораторії?

- Перш ніж я відповім, ти маєш пообіцяти, що збережеш усе, про що дізнаєшся, в таємниці.

- І ви не боїтеся, що я вас обдурю?

- Ні, - спокійно відповіла жінка, - нам досить твого слова.

- Ну що ж - обіцяю, - легко згодився я, але при цьому, про всяк випадок, непомітно схрестив безіменний і середній пальці. Адже кожному дурневі відомо, що коли так схрещуєш пальці, жодна клятва не має сили.

- Ми винайшли засіб від страху. І ти маєш стати першою людиною, на якій ми хочемо його випробувати. Але повторюю: ти можеш відмовитися. Тільки зробити це треба зараз. Давши згоду, ти вже не зможеш стати таким, як раніше. Вирішуй!

Так само тримаючи схрещеними пальці, я кивнув і впевнено сказав:

- Я згоден!

Звісно, тоді я й уявити не міг, які неймовірні наслідки матиме ця моя необачна згода!

* * *

РОЗДІЛ 3

ЗНАЙОМСТВО З ЖУКОМ І ЗАЙЦЕМ

Я стояв посеред вулиці й мружився від сонця, що світило мені прямісінько в очі. Розгублено озираючись на всі боки, я намагався зрозуміти, де опинився. Вулиця була зовсім незнайома... Повз мене проходили заклопотані люди, часом із подивом позираючи у мій бік. Один дядечко навіть спинився й запитав:

- Хлопчику, що з тобою? Тобі допомогти?

Я заперечливо похитав головою й глянув на своє віддзеркалення у вітрині якогось розкішного бутіка.

Вигляд у мене справді був дурнуватий - волосся скуйовджене, сорочка розхристана, джинси в іржавих плямах. Ніби мене спершу всмоктав якийсь гігантський пилосос, а тоді виплюнув бозна-де. І що найдивніше - в руках я досі судомно стискав обшарпаний футляр зі своєю нещасною скрипочкою.

Я навмання побрів вулицею, намагаючись знайти дорогу додому. Хай ця чортівня врешті скінчиться. Може, просто хтось вирішив пожартувати зі мною? Може, зараз звідкись із-за рогу вискочить дядько й з ідіотським реготом повідомить:

- Увага, усміхніться, вас знімають прихованою камерою!

Але враз я відчув, що якась невидима сила не дає мені відхилитися з наперед визначеного шляху. Мене ніби в спину хтось підштовхував. Спершу я намагався пручатися, а коли зрозумів, що все одно нічого не вийде, махнув рукою і пішов туди, куди мене спрямовували.

Урешті я опинився біля старого будинку з іржавою залізною брамою, на якій висів великий старовинний замок. З цікавості я легенько поторсав маленькі ворітця, що, здавалося, вросли в іржаві петлі, - й вони легко відчинилися. Ледве я ступив за хвіртку, як ворота за мною заклацнулися, і я зрозумів, що знову опинився в пастці.

Серце закалатало так голосно, що навіть вуха позакладало. Але я щосили стиснув пальці в кулаки і рушив далі.

- Ось ти й на місці, - почув я вже знайомий жіночий голос - той, що приймав мене до ТТБ - Таємного товариства боягузів. - Саме час розпочинати наш експеримент. Так, як ми з тобою домовлялися.

Навпроти мене стояла молода білява жінка, обличчя якої здалося мені страшенно знайомим, але звідки я її знаю, ніяк не міг згадати. Так буває, коли прокидаєшся і марно хочеш пригадати той світ, у якому ти щойно стрибав з найкрутіших скель і перемагав озброєних до зубів бандитів.

- Отак зразу? - хрипко запитав я, ніби намагаючись виторгувати ще кілька хвилин на роздуми.

Але жінка вмить відчула моє вагання і вже зовсім інакше - жорстко й суворо наказала:

- Заходь у сад і починай тренуватися!

Я зробив ще кілька непевних кроків й інстинктивно відсахнувся. Повз моє вухо зі свистом пролетіла гострозуба металева зірочка і вп'ялася у стовбур старої яблуні.

- Нічого собі тренування! - обурено вигукнув я і озирнувся на біляву жінку, та поруч зі мною вже нікого не було.

Натомість звідкись із гущавини старого садка почувся пронизливий крик, і з кущів викотився живий клубок. Двоє хлопців приблизно мого віку гамселили одне одного руками й ногами, вигукуючи тоді ще не зрозумілі мені слова:

- Засіб від переляку номер один!

- Засіб від переляку номер сім!

- Засіб від переляку номер чотири!

Я з острахом відступив від явно божевільних хлопців, але в цю мить вони, мов нічого не сталося, припинили бійку. Підвелися й почали обтрушувати одне одного від прилиплих до одягу листків та гілочок. Один із хлопців - кругловидий, зі смішними, довгими, мов у зайця, передніми зубами, усміхнувся і сказав:

- Привіт, Музиканте!

А другий, чорнявий, з чорними як смола очима й густими насупленими бровами, похмуро бовкнув:

- Ходімо готуватися до вечірньої операції. Ти й так затримався!

* * *

РОЗДІЛ 4

ПІДГОТОВКА ДО СЕКРЕТНОЇ ОПЕРАЦІЇ

Я слухняно, мов механічна лялька, пішов за хлопцями, ніби ми справді давно були знайомі й домовлялися про якусь операцію. Головне, що раптом я помітив - противний липкий страх, який переслідував мене ось уже кілька місяців відтоді, як мене відлуплював Кактус, кудись зник. Замість цього мене охопила цікавість і бажання приєднатися до Зайця й Жука - так я подумки прозвав своїх нових знайомих.

Продершись крізь переплетені гілки старих яблунь, ми вийшли на круглий піщаний майданчик, посеред якого стояв звичайнісінький дерев'яний грибок.

# data[].attributes.attachment_link.title
Таємне Товариство Боягузів та Брехунів - Леся Воронина, повний текст твору

# data[].attributes.attachment_link.description
ТАЄМНЕ ТОВАРИСТВО БОЯГУЗІВ ТА БРЕХУНІВ ТАЄМНЕ ТОВАРИСТВО БОЯГУЗІВ, АБО ЗАСІБ ВІД ПЕРЕЛЯКУ №9 РОЗДІЛ 1 КАКТУС ПОКАЗУЄ КОЛЮЧКИ Я обережно визирнув із-за рогу будинку й одразу ж відсахнувся: біля мого під'їзду стояв Кактус. На жаль, з Кактусом, якого насправді звуть Сашко Смик, я знайомий майже від народження - ми живемо у сусідніх квартирах.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
УКРАЇНСЬКА ЛІТЕРАТУРА
6А ТА 6Б КЛАСИ

ВІТАЮ ВАС НА ДИСТАНЦІЙНИХ УРОКАХ УКРАЇНСЬКОЇ ЛІТЕРАТУРИ
Доброго дня, любі діти! Ось і розпочалася остання чверть навчального року.
Дистанційне навчання -це нова форма роботи як для вчителів, так і для учнів. Усе нове є складним і водночас цікавим. Я вірю, що у нас усе вийде добре!
Зараз у вас є час читати, аналізувати, розмірковувати, звертатися за допомогою до батьків. Скористайтеся такою можливістю!
Не гайте дорогоцінний час, годинами безцільно "просиджуючи" в гаджетах. Пам тайте, що"книги -кораблі думки, мандрують по хвилях часу й обережно несуть свій дорогоцінний вантаж від покоління до покоління."

Програма літератури 6 класу насичена надзвичайно цікавими, актуальними для вашого віку творами. Перед канікулами ми ознайомилися з прекрасною повістю Нестайка "Тореадори з Васюківки"
.
Карантин не дав можливості насолодитися вашим інсценуванням твору. Пам ятаєте це завдання? Ми обов язково це зробимо пізніше.
А тепер ми будемо знайомитися з не менш цікавими творами Ярослава Стельмаха та Лесі Ворониної. Вони про ваших ровесників, насичені цікавими пригодами. Отже, обов язково прочитайте їх, бажано не за хрестоматією, а у повному обсязі. Можете прослухати аудіокниги. Інтернет допоможе вам у цьому.
На цьому блозі розміщені матеріали, що допоможуть зробити наші дистанційні уроки більш ефективними.
Тут є презентації, вікторини, ілюстрації, схеми, тести, завдання.
Деякі завдання ви будете перевіряти самостійно. Відповіді надаю або в ключах (безпосередньо після завдання), або наприкінці уроків. Деякі види робіт будуть оцінені після карантину.

На електронну пошту надсилайте, будь ласка, лише ті завдання, які я визначила обов язковими для виконання. Об єктивно оцінити відразу 200 учнів у цих умовах дуже складно.
ОБОВ ЯЗКОВІ РОБОТИ МОЖНА НАДСИЛАТИ НА ЕЛЕКТРОННУ ПОШТУ.

Для перевірки ваших знань створені контрольні роботи.У вас буде можливість пройти на цьому блозі тести онлайн. Оцінку ви отримаєте одразу.

Продовжуємо вивчати тему" Пригоди і романтика"

ЗАВДАННЯ (А, Б, В) ДЛЯ ДОПИТЛИВИХ І КРЕАТИВНИХ (НЕ ОБОВ ЯЗКОВЕ ДЛЯ ВИКОНАННЯ).
ГАРНО ВИКОНАНА РОБОТА БУДЕ ЗАРАХОВАНА ЯК ТЕМАТИЧНА КОНТРОЛЬНА.
ТЕРМІН ВИКОНАННЯ : ДО 27 КВІТНЯ(здавати роботу особисто, після карантину). ЗА БАЖАННЯ, МОЖНА ВИКОНАТИ ДЕКІЛЬКА РОБІТ. УСІ БУДУТЬ ОЦІНЕНІ.

А)СТВОРИ КІНОСТРІЧКУ ЗА ТВОРАМИ " Митькозавр з Юрківки..." або"Таємне Товариство Боягузів..." ( КАДРИ ФІЛЬМУ У ВИГЛЯДІ СЕРІЇ МАЛЮНКІВ, НЕ МЕНШЕ 5, ЕСТЕТИЧНО ВИКОНАНИХ, ЩО ІЛЮСТРУЮТЬ ЕПІЗОДИ ТВОРУ З ПІДПИСАМИ ЦИТАТ, РОЗПОДІЛИ ЇХ У ТІЙ ПОСЛІДОВНОСТІ, ЩО І В ТВОРІ).

НАЙВИЩИЙ БАЛ ОЦІНЮВАННЯ -12б.

Б) НАПИШИ ЛИСТ або СТВОРИ ЛИСТІВКУ, АДРЕСОВАНІ ЯРОСЛАВУ СТЕЛЬМАХУ, Лесі Ворониній АБО ГЕРОЯМ ЇХ ТВОРІВ. Ти можеш це зробити від свого імені, а можеш ВІД ІМЕНІ ІНШОГО ПЕРСОНАЖА(НАПРИКЛАД, ВІД ІМЕНІ ЯВИ З "ТОРЕАДОРІВ З ВАСЮКІВКИ"). ДАЙ ПОРАДИ , ВИСЛОВ СВОЇ ВРАЖЕННЯ ВІД ТВОРУ ТОЩО. ОФОРМИ РОБОТУ КАЛІГРАФІЧНО ( МОЖНА СКОРИСТАТИСЯ ДОПОМОГОЮ БАТЬКІВ), ЕСТЕТИЧНО І КРЕАТИВНО. РОБОТУ ВИКОНУЙ НЕ В ЗОШИТІ.
НАЙВИЩИЙ БАЛ ОЦІНЮВАННЯ -12б.
В) РОЗГЛЯНЬ ПРИКЛАД ФЕЙСБУК-СТОРІНКИ ЛІТЕРАТУРНОГО ГЕРОЯ.

Випиши у зошит цікаву інформацію про ЯРОСЛАВА СТЕЛЬМАХА, ЛЕСЮ ВОРОНИНУ АБО ГЕРОЯ ЇХ ТВОРІВ, акцентуючи увагу на тому, що цікавило письменника, з ким він дружив, чим захоплювався, що було найбільшою перемогою чи поразкою у житті, вислов особисте ставлення до автора або героя, проаналізувавши вчинки. СТВОРИ ФЕЙСБУК-СТОРІНКУ ПИСЬМЕННИКА АБО ГЕРОЯ ЙОГО ТВОРУ. ЗА МОЖЛИВОСТІ, РОЗДРУКУЙ ЇЇ.

НАЙВИЩИЙ БАЛ ОЦІНЮВАННЯ -12б.

30.03 - 03.04
Урок1 (31.03 - 6б, 02.04 -6а)
Ярослав Стельмах "Митькозавр з Юрківки"

1.ОЗНАЙОМТЕСЯ З ПРЕЗЕНТАЦІЄЮ З ТЕМИ "ЖИТТЄВИЙ І ТВОРЧИЙ ШЛЯХ ЯРОСЛАВА СТЕЛЬМАХА.

СЛУШНА ПОРАДА

2.ПРОЧИТАЙТЕ ТВІР ЯРОСЛАВА СТЕЛЬМАХА "МИТЬКОЗАВР З ЮРКІВКИ..."( СТОР. 157- 184).

"Митькозавр з Юрківки, або Химера лісового озера" - це пригодницька повість, написана Ярославом Стельмахом, у якій автор знайомить читача із двома шестикласниками і розповідає про їхні літні пригоди.

Жанр: пригодницька повість.

Головне: сюжет повісті описує пригоди Сергія і Митька, які трапилися з ними влітку після п'ятого класу.

Ідея: возвеличення справжньої дружби, духу пригод, гарного ставлення до старших; підтримка креативності, сміливості, наполегливості, працелюбства; засудження хитрості, брехні, пихатості.

Головні герої: Сергій Стеценко, Митько Омельчук, Василь, ботанічка, батьки хлопчиків.

Значення в літературі: Ярослав Стельмах збагатив українську літературу ще одним прикладом справжньої дитячої дружби та безтурботного дитинства. Він зробив внесок у розвиток дитячої літератури.

Особливості: повість складається з дев'ятьох розділів, кожний із яких має свою експозицію, зав'язку, розвиток дії, кульмінацію та розв'язку.

Чому потрібно прочитати цей твір: щоб переконатися, що справжня дружба справді існує; щоб зрозуміти, що все таємно колись стане відомим; щоб насолодитися пригодами двох друзів.

Додатково: повість відрізняє тонке почуття гумору, постійна інтрига та таємнича загадка, яка розкривається в кінці твору.

ЗАВДАННЯ ДЛЯ САМОПЕРЕВІРКИ.

Запишіть відповідь на питання вікторини.

Як звали:
1. маму Сергія?
2. майбутнього майстра міжнародного класу з велосипедного спорту?
3. сусіда-музиканта?
4. діда-сусіда?
5. вчительку біології .

Назвіть цифри:
6. В який клас перейшли хлопці?
7. На скільки днів узяв гербарій рослин з Далекого Сходу приятель Митькового брата?
8. Що могло зіпсувати настрій героям повісті на цілий наступний навчальний рік?
9. Скільки треба було їхати поїздом до Митькової бабусі? а автобусом?
10.Скільки років було Васі-велосипедисту?
11.Скільки годин тривало його тренування?

12. Із чим приїхали хлопці до бабусі? .

Кожна правильна відповідь оцінюється в 0,5 бал.

Кожна правильна відповідь оцінюється в 0,5 бал.

1.Хлопці взяли у бабусі енциклопедію і почали шукати в ній відомості про таємничу химеру лісового озера.

2.Митько прочитав Сергієві про страшних драконів з острова Комодо.

3.Хохуля- дивний за походженням вид тварин третинного періоду, що зберігся до наших днів.

4.Сергій висунув сміливу наукову гіпотезу про давнього звіра.

5.Митько сказав,що назва села Юрківка походить від юрського періоду.

6.На березі озера діти знайшли ріжки та ніжки козеняти, якого з`їло чудовисько.

7.Хлопці вирішили зробити приманку для звіра й завели у ліс корову.

8.Сергій і Митько посварилися, побилися через те, що не вирішили, хто буде копати яму.

9.Сергій знайшов сандалю туриста чи дослідника, який загинув біля озера.

10.Прив`язана курка кричала так, що до неї позбігалися усі лісові звірі.

11.У викопану яму потрапило чудовисько з лісового озера.

12.Дідусь Трохим здогадався, хто викопав яму і взяв із села курку.

ПІДРАХУЙТЕ КІЛЬКІСТЬ БАЛІВ.

ЗДІЙСНІТЬ САМООЦІНЮВАННЯ

ВІДПОВІДІ НА ВІКТОРИНУ

8.Двійка за незібрану колекцію комах

12. З рюкзаком та сачками

ВІДПОВІДІ НА ЛІТЕРАТУРНУ ГРУ:

УВАГА! ОБОВЯЗКОВЕ ВИКОНАННЯ!

ПОВТОРІТЬ ЗМІСТ ТВОРУ "МИТЬКОЗАВР З ЮРКІВКИ", А ТАКОЖ ПЕРЕГЛЯНЬТЕ ЗМІСТ ТВОРУ "ТОРЕАДОРИ З ВАСЮКІВКИ"(ДЕКІЛЬКА ПИТАНЬ БУДЕ І ЗА ЙОГО ЗМІСТОМ).

Ярослав Стельмах "Митькозавр з Юрківки"

Характеристика образів Сергія та Митька

Перегляньте ілюстрації. Підберіть до кожної короткі цитати з твору, запишіть у зошит.

Це завдання надсилати на пошту не потрібно. Воно буде оцінено після карантину.

Озвучте план (усно) у тій послідовності, у якій відбуваються події у творі.

ЗАВДАННЯ 2.

ЗАВДАННЯ 3. Створіть "досьє" героїв( Митька та Сергія). Запишіть у зошит. Перевірте свою роботу.
(Відповідь у кінці уроку).

ЗАВДАННЯ 4. Випишіть у зошит цитати до рис характеру Сергія ( по2 цитати до кожного героя).
Скористайся схемами.
Роботу буде оцінено після карантину.

ПІДГОТУЙСЯ ДО ТЕСТУВАННЯ ЗА ЗМІСТОМ ТВОРУ .
ПЕРЕГЛЯНЬ ТАКОЖ ЗМІСТ ТВОРУ "ТОРЕАДОРИ З ВАСЮКІВКИ

"Зараз ,улітку, всі своїх дітей кудись одсилають . То в табори , то ще десь, а як нема куди, то до бабусь".

"Щоб продовжити добру традицію наших старших класів , вам треба за літо зібрати колекцію комах". (Вказати лише ім'я)

" Ви знаєте , що таке бурштин? Це смола дерев , що пролежала в землі мільйони років і закам'яніла" (Назвати лише прізвище)

"Ну що я в порівнянні з кількома деревами - комаха!.. А в порівнянні із земною кулею?"

Підкресліть 1, 2, 3, 4 букву у кожному слові. У вас повинно утворитися слово ДРУГ.

УВАГА! ОБОВЯЗКОВЕ ВИКОНАННЯ!

ПОВТОРІТЬ ЗМІСТ ТВОРУ "МИТЬКОЗАВР З ЮРКІВКИ."

УВАГА! ПРОЄКТ! ЗАВДАННЯ ВИКОНУВАТИ НЕ ОБОВ'ЯЗКОВО

ЯКЩО ТОБІ СПОДОБАВСЯ ЦЕЙ ТВІР І Є БАЖАННЯ СТВОРИТИ ЩОСЬ КРЕАТИВНЕ, МОЖЕШ ВИГОТОВИТИ ВЛАСНИЙ АРТБУК.

1. РОЗДРУКУЙ СТОРІНКИ АБО СТВОРИ ВЛАСНІ.

2. ДАЙ ВІДПОВІДІ НА ЗАПИТАННЯ(МОЖНА НЕ НА ВСІ), НАМАЛЮЙ (ЗА БАЖАННЯ) ІЛЮСТРАЦІЇ.

3. З'ЄДНАЙ СТОРІНКИ, ЩОБ ВИЙШЛА КНИГА.

4. ПРЕЗЕНТУЙ СВІЙ АРТБУК У КЛАСІ ПІСЛЯ КАРАНТИНУ.

5. ОТРИМАЙ НАЙВИЩИЙ БАЛ (12б) ЗА ТЕМУ.

стор.7

стор.9

На цьому тижні у нас буде 2 уроки

Урок 1 (14.04 -6б, 16.04 -6а)

Леся Воронина "Таємне Товариство боягузів, або Засіб від переляку № 9"

1.Перегляньте інтерв'ю з письменницею.

2. Ознайомтеся з презентацією.

презентація про Лесю Воронину

Якось в інтерв'ю на питання, що саме спонукало письменницю до написання пригодницької повісті "Таємне Товариство Боягузів, або Засіб від переляку № 9", вона відповіла:
"Мені здається, що найгірші вчинки людина робить під впливом страху. Наше суспільство й справді заражене вірусом страху, і я дуже хочу, щоб ми його позбулися... Отож, герої моєї пригодницької фантастичної повісті, потрапляючи у небезпечні, а часом неймовірні ситуації, вчаться долати переляк і перемагати власну слабодухість, рятуючи інших.
А ще я переконана, що сміх - це неймовірно сильна зброя, адже всі паскудства у світі роблять люди, цілковито позбавлені почуття гумору "

Леся Воронина впродовж 13 років під псевдонімом Гаврило Ґава писала цікаві сюжети коміксів. Більше ста їх було вміщено на сторінках журналу "Соняшник".
Сьогодні Леся Воронина - автор та ведуча програм каналу "Культура" на українському радіо. Основна тема її програм - сучасний стан української мови та культури.

Письменниця веде бесіди з представниками літератури, мистецтва, науки, знайомить слухачів з людьми високого духу, тими, хто творить майбутнє України.

Вона - член Національної Спілки письменників України, член Асоціації українських письменників.

Письменниця Леся Воронина номінована на премію Астрід Ліндґрен-2020 - The Astrid Lindgren Memorial Award (ALMA).

Ця повість дістала високу нагороду - стала лауреатом
Міжнародного літературного конкурсу "Дитячий портал.
2012 р. - переможець конкурсу "Книга року Бі-Бі-Сі-2012"

Аудіокнига "Таємне Товариство боягузів..."

Аудіокнига"Таємне Товариство боягузів" част. II

Леся Воронина "Таємне Товариство боягузів, або Засіб від переляку № 9." Робота над змістом твору.

Перевірте відповіді наприкінці уроку. Надсилати на електронну пошту не потрібно.

Клим Джура з дитинства дружив з Сашком Смиком?

Клим потрапив у ТТБ, провалившись під люк?

Пані Соломія була його мамою?

Разом з хлопцями, Зайцем і Жуком, хлопці пограбували банк?

Клим співав жалісливу пісеньку про зайчика?

Хлопець подорожував у часі і просторі на жовтому запорожці?

Сашка Смика прозвали Кактусом, бо він любив колекціонувати кактуси?

На літальному апараті Клим відправився до Єгипетських пірамід?

Синьомордики дуже полюбляли квітковий пилок?

Клим один єдиний розумів мову синьомордиків?

Бабуся ховала ліки від переляку у горщиках з-під квітів?

Бабуся Соля залишила три жаби вдома для відлову мух?

Перевірте відповіді наприкінці уроку. Надсилати на електронну пошту не потрібно.

Ім'я Кактуса.

Щоб не давати справжньої клятви, Клим ... пальці.

Місце, де офіційно працювала бабуся Соломія.

Автомобіль часу.

Як лагідно всі звали бабусю Клима?

Прізвище Сашка-Кактуса.

Таємне Товариство ...

Часоліт приземлився на ...

Бабуся заховала таємничі пристрої на ...

Ключ від машині часу був захований під горщиком з квіткою ...

Як звали головного героя.

Без магічних можливостей, прибульці - це звичайнісінькі ...

3. Літературна гра "Порушена послідовність"
Перевірте відповіді наприкінці уроку. Надсилати на електронну пошту не потрібно.

Доведіть, що ви уважні читачі, правильно відтворивши послідовність цитат із повісті.

1. "Сьогодні рівно о 21-й стоятимеш під цим банком. Одягни щось діряве й брудне. Гратимеш жалісну пісеньку про байбачка. А ми співатимемо." 8. "Ну, синку, ти саме вчасно, -
2. "Повертайтеся додому і ніколи, чуєте, ніколи не прилітайте на Землю! Бо наступного разу вам це так просто не минеться!"
3. "Треба діяти швидко, цей папірус ми ще не встигли обробити спеціальним розчином. Він от-от може розсипатися. Але в ньому якраз ідеться про те, як можна врятувати усю нашу цивілізацію."
4. "Не знаю, з чого почалася наша ворожнеча, але скільки себе пам'ятаю, кожна наша зустріч закінчувалася якщо не бійкою, то штурханами."
5. "Я все ще стояв з роззявленим ротом, а бабуся, ніби це не вона щойно врятувала людство від нашестя космічних хижаків, узяла тацю з пиріжками й понесла її до кімнати, наспівуючи собі під носа: "Ой хотіла жаба - синяя ропуха та й світ підкорити..."
6. "Климе, якщо ти зараз чуєш моє послання, значить, мене захопили синьомордики. Не хвилюйся. Головне - зроби все точно так, як я тобі скажу."
7. "У мене в лівій кишені фартуха лежить маленька полотняна торбинка. Візьміть її з собою і мерщій вертайтеся в пустелю."

9. "Космічні прибульці впали у такий глибокий транс, що й не думали прокидатися."
10. "Часовий переліт закінчено! - нагадав про себе мій механічний інструктор. - Ми перебуваємо на Африканському континенті."
11. "Погляньте! - скрикнула мама. - Вони завели бабусю в будку, де лагодять взуття!" почув я мамин голос , коли виліз із машини."

12. "Мої зуби наштовхнулися на твердий слизький пластик - помідори були штучні."

Літературна гра "Порушена послідовність"

Ключ: 4, 1, 6, 12, 10, 8, 3, 9, 11, 7, 2, 5.

ВИКОНАЙТЕ ТЕСТ ОНЛАЙН "Леся Вороніна. "Таємне Товариство боягузів, або засіб від переляку №9" . Варіант 1

МОЛОДЦІ! БОНУСИ ДЛЯ ДОПИТЛИВИХ. ОБЕРІТЬ ДИДАКТИЧНУ ГРУ.

Леся Воронина "Таємне Товариство боягузів, або Засіб від переляку № 9."Клим Джура - рятівник світу. Еволюція Клима від боягуза до супергероя

"Мені здається, що найгірші вчинки людина робить під впливом страху. Наше суспільство й справді заражене вірусом страху, і я дуже хочу, щоб ми його позбулися...

Отож, герої моєї пригодницької фантастичної повісті, потрапляючи у небезпечні, а часом неймовірні ситуації, вчаться долати переляк і перемагати власну слабодухість, рятуючи інших.

Повторення і систематизація вивченого матеріалу

Ми вже дочитали твір, тому можемо охарактеризувати
образ головного геро я повісті Клима Джури , з'ясувати, як він переборов свій страх і перетворився з боягуза на героя.
Оформіть у вигляді таблиці

1.Робота над характеристикою героя

( запишітьу робочому зошиті)

1. Климко Джура - головний герой повісті Лесі Ворониної
"Таємне Товариство боягузів, або засіб від переляку № 9".

5. Заняття, уподобання.

6. Стосунки з однолітками, дорослими, рідними.

8. Моє ставлення до героя (що подобається, що ні).

Охарактеризуйте Клима Джуру за такими характеристиками:

Клим-син, Клим-онук, Клим-друг, Клим-учень.

Згадайте Клима в праці, у побуті, його темперамент, зовнішність, ставлення до родини, людської моралі.

Прослідкуйте, чи змінювався настрій, характер та поведінка головного регоя протягом усієї оповіді.

2. Перевірте свої відповіді

3.РОЗГЛЯНЬТЕ СХЕМИ. ЧИ ПОГОДЖУЄТЕСЬ ВИ З ТАКИМИ ХАРАКТЕРИСТИКАМИ?

4.ПОРІВНЯЙТЕ ОБРАЗИ КЛИМА та САШКА (усно)

5.Перевірте свої відповіді.
Накресліть у зошиті цю схему (кола Вена).

Ідея твору Лесі Ворониної
"Таємне Товариство боягузів, або засіб від переляку №9" -

7.Розгляньте методи боротьбі зі страхом

КІЛЬКА ПОРАД ВІД КЛИМА ДЖУРИ

Леся Воронина "Таємне Товариство боягузів, або Засіб від переляку № 9." Контрольна робота.

1. Ознайомтеся з навчальним матеріалом на стор. 228, 229.
2. Повторіть матеріал за таблицею. Запишіть цю інформацію у зошит.

Виконайте тестові завдання за темою: "Леся Вороніна. "Таємне Товариство боягузів, або засіб від переляку №9". Варіанти 3 та 4.

УВАГА! ПРОЄКТ! ЗАВДАННЯ ВИКОНУВАТИ НЕ ОБОВ'ЯЗКОВО

ЯКЩО ТОБІ СПОДОБАВСЯ ЦЕЙ ТВІР І Є БАЖАННЯ СТВОРИТИ ЩОСЬ КРЕАТИВНЕ, МОЖЕШ ВИГОТОВИТИ ВЛАСНИЙ АРТБУК.

1. РОЗДРУКУЙ СТОРІНКИ АБО СТВОРИ ВЛАСНІ.

2. ДАЙ ВІДПОВІДІ НА ЗАПИТАННЯ(МОЖНА НЕ НА ВСІ), НАМАЛЮЙ (ЗА БАЖАННЯ) ІЛЮСТРАЦІЇ.

3. З'ЄДНАЙ СТОРІНКИ, ЩОБ ВИЙШЛА КНИГА.

4. ПРЕЗЕНТУЙ СВІЙ АРТБУК У КЛАСІ ПІСЛЯ КАРАНТИНУ.

5. ОТРИМАЙ НАЙВИЩИЙ БАЛ (12б) ЗА ТЕМУ.

Контрольна робота за 2 семестр (тест) відбудеться 14 травня( 6-б клас) та 15 травня (6-а клас).

Це звичайна контрольна, але готуватися до неї необхідно.

Перед написанням контрольної роботи потрібно буде здійснити повторення матеріалу.
Теми, які необхідно закріпити, зазначено на блозі (див. далі урок від 12.05).
Якщо маєш час, можеш починати повторювати вже зараз.

Підсумкова оцінка за семестр буде виставлятися з урахуванням результатів поточного, тематичного оцінювання, отриманих учнями під час дистанційного навчання та до його початку.

Через 3 уроки буде здійснено тестування. Уважно вивчайте біографію письменників та читайте твори.

Надсилати на електронну пошту завдання на цьому тижні не потрібно. Готуйтесь до тестування на блозі.

Урок 1 (28.04 - 6б, 30.04 - 6а)

Леонід Глібов - визначний український байкар, поет. Байки "Щука", "Муха і Бджола","Жаба і Віл".

1. Ознайомтеся з біографією Леоніда Глібова за підручником ( стор. 233).

3. Ознайомтеся з теорією літератури на стор. 236.
4. Складіть конспект цієї статті, обов'язково позначивши (виписати у зошит) такі поняття:
алегорія, сатира, гумор, мораль, байка, ліро - епічний жанр, будова байки.

5. Послухайте байку "Щука".

6. Дайте усну відповідь на питання 7, 8 на стор. 241.

7. Послухайте байки "Муха і Бджола" та Жаба й Віл".

бов'язково вивчити напам'ять теорію, виписану у зошит.

творити буктрейлер (не скачати, а власний) за творчістю Глібова.

Співомовки Руданського - унікальне явище у світовому письменстві. Показ кмітливості народу у співомовці"Добре торгувалось". "Запорожці у короля".

1. Ознайомтеся з цікавими сторінками біографії Степана Руданського.

Ім'я другому синові Василь Руданський підібрав без усякого клопоту: через три дні був Степанів день - в пам'ять про християнського першомученика архідиякона Стефана. Давньогрецьке слово "стефанос" перекладається українською як "вінок". Але який вінок готувала доля синові священика Степанові Руданському - терновий чи лавровий?

Побачивши неабиякі здібності та дбаючи, за старосвітським звичаєм, про духовну кар'єру свого молодшого сина, священик Василь Руданський вирішив віддати його до Шаргородської духовної школи-бурси. Хлопчикові було лише вісім років, коли він потрапив до цього закритого навчального закладу. Навчання тривало вісім років, і син отця Василя закінчив бурсу з відзнакою "перший учень". Батько хотів вивчити свого сина на священика і мріяв передати йому парафію в Хомутинцях, тому випускник бурси продовжує освіту у Подільській духовній семінарії.

У 1849 році 15-річний Степан на 6 років став мешканцем Кам'янця-Подільського. Прихисток йому дала вдова Єлизавета Княгницька, у якої було три дочки. Його товаришем і по навчанню, і по квартирі став на рік старший за нього Іван Квартирович - теж син священика.
У семінариста Руданського було дуже цікаве захоплення - він любив бувати на ярмарках, на вулицях серед простих людей: слухав їхню мову, записував різноманітні історії, прислів'я, приказки, бувальщини. І, звичайно ж, пісні.

У 1852 році в Кам'янці-Подільському 19-річний Руданський упорядковує два рукописні зшитки українських народних пісень, зібраних на Поділлі. Перший том містить, як вказує сам укладач, "пісні любовні", другий - "козацькі, бурлацькі, рекрутські, весільні, великодні і так собі".
А ще у цьому давньому місті семінарист Степан закохався у середню доньку своєї квартирної хазяйки - карооку красуню Марію Княгницьку. Почуття до дівчини надихнуло його взятися за перо. Руданський створює в місті над Смотричем романтичні балади "Розбійник", "Вечорниці", ліричні пісні, перекладає з польської романс "Чорний колір".
Але гарна Марія подобалася не лише Степанові. Іван Квартирович теж у неї закохався. Марія надала перевагу Степанові, але у Петербурзі Руданський вступив не до духовної, а до медико-хірургічної академії. Нечувана зухвалість. Небачений виклик усталеному порядку речей. Обурення старої Княгницької не мало меж: вона заборонила Марії навіть думати про Степана. Через рік Марія стала дружиною Івана Квартировича.

Закінчив Кам'янець-Подільську семінарію Степан Руданський з відзнакою. Його батько був щасливий. Виряджаючи сина в далеку дорогу на навчання до Петербурга, отець Василь аж сльозу пустив.

Степан, всупереч волі батька, вступив до Петербурзької медико-хірургічної академії. Цей крок означав цілковитий розрив з батьком, який одразу позбавив його матеріальної підтримки, заявивши: Конфлікт з батьком
"А тепер ти від мене і мідного шеляга не получиш".

Руданський належав до духовного стану, і духовна академія не бажала поступатися своїми "правами" на добре атестованого випускника Кам'янець-Подільської семінарії. Тому медико-хірургічна академія могла зарахувати Руданського лише так званим "вільним слухачем", який не мав права на стипендію.

Після розриву з батьком Степан дуже бідував, часто голодував. Щоб стати повноправним студентом, Руданському треба було вийти з духовного стану. Юнак написав клопотання. На засіданні святійшого синоду справу було вирішено позитивно, і 26 вересня 1856 року Степан Руданський одержав свідоцтво про вихід з духовного стану. Ставши повноправним студентом, Руданський почав отримувати стипендію, якої навіть не вистачало на харчі.

Петербурзьке голодне життя підірвало його здоров'я, "нагородивши" туберкульозом. Він навіть на навчання в академії замість п'яти відведених років витратив шість, бо через хворобу не міг з першого разу скласти всі іспити за третій курс. Студент був безмежно радий п'яти карбованцям, надісланим старшим братом Григорієм.

Найцікавіше, що саме на петербурзький період життя припадає розквіт літературної діяльності поета. Батько, дізнавшись, що син пише балади, ліричні та гумористичні твори, у своєму листі до старшого сина Григорія попросив: У відповідь Степан написав 5 липня 1859 року слова, які стали пророчими: Він тужив у Петербурзі за коханою Марією, виливаючи сум у пісні "Повій, вітре, на Вкраїну". Вірш написано 24 липня 1856 року, після того, як Степан довідався, що Марія та Іван побралися.
"Скажи Степану, если он пишет, так пусть пишет не на этом дубовом малорусском языке, а пишет по-великоросски, может быть, его кто-нибудь, когда-нибудь прочитает".
"Заказують (тобто забороняють - авт.) мені мою рідну мову, - заказує батько; але в мене був дід, був прадід і прапрадід - вони мені не заказали; не слухає батько мої мови - зато мене і по смерті, може, послухають штирнадцять мільйонів моїх одномовців. Батько, може, не любить своєї мови через то, що нею у нас говорять мужики, а нібито в московщині не говорять мужики по-московськи? Да і чим ми лучче від мужика? Всі ми рівні у Бога..."

Ставши міським лікарем курортного портового міста, Руданський з полегшенням зітхнув. Молодий лікар самовіддано поринув у роботу. Він поєднував обов'язки міського лікаря, завідувача лікарні, лікаря в алупкинських маєтках Воронцова, карантинного лікаря в порту і навіть лікаря Ялтинського повіту.

Влітку 1872 року в Криму спалахнула епідемія холери, і лікар Руданський взявся винищувати джерела інфекції. Зрештою, медик сам захворів. Загальне ослаблення організму викликало загострення давньої недуги - туберкульозу. Дев'ять місяців лікарі рятували Руданського.
Руданський ніколи не розмежовував свої громадські й службові обов'язки. Міську бідноту він лікував безплатно. Молодого лікаря ялтинці любили за веселу вдачу, безкорисливість і доброту. Про його великий авторитет свідчило й обрання Руданського у 1869 році почесним мировим суддею.

Третього травня 1873 року, на тридцять дев'ятому році життя, помираючи на руках свого старшого брата Григорія він, ледве ворушачи губами, наспівував улюблену пісню "Україно моя мила"...

Поховали Степана Руданського на мальовничому узгір'ї масандрівського кладовища Ялти.
Через два десятиліття після його смерті друзі поставили на могилі кам'яну брилу, на якій викарбували слова з його вірша:
На могилі не заплаче ніхто в чужині,
Хіба хмаронька заплаче дощем по мені.

Як складалася доля творчої спадщини поета, яким чином вона збереглася?
- За життя поета тільки чотири твори побачили світ.

У 1880-му до рук Олени Пчілки, матері Лесі Українки, зовсім випадково потрапив рукописний зшиток з творами Руданського. Їй дуже сподобалися співомовки. І Олена Пчілка в новоград-волинському літературному гуртку вперше видала кілька збірочок Степана Руданського.
Потім її справу продовжили Іван Франко, Агатангел Кримський.

Повного академічного зібрання творів Степана Руданського немає. Його рукописи ще чекають на свого дослідника. Але найголовніше, що наш народ читає та цитує його безсмертні "Співомовки", бо Руданський дійсно народний поет. А пісня "Повій, вітре, на Вкраїну" давно стала народною.

З 2004 - встановлено Всеукраїнську літературно-мистецьку премію імені Степана Руданського та Всеукраїнське свято сатири і гумору імені Степана Руданського.

3. Ознайомтеся з теорією літератури на стор. 247, 248.

4.Випишіть у зошит такі поняття: анекдоти, приказки та прислів'я, гумореска, співомовка, інверсія. Ці питання будуть на контрольній роботі.

5.Прочитайте співомовки Руданського ( стор. 243 -246).
6. Послухайте твір "Запорожці у короля".

На другому уроці тижня буде здійснено тестування з теми "Творчість Глібова, Руданського, Глазового."

Урок 1 (05.05 - 6б, 07.05 - 6а)

Павло Глазовий."Еволюція". "Найважча роль", "Заморські гості", "Похвала", "Кухлик".
1. Прочитайте короткі біографічні відомості про Павла Глазового ( стор. 250).
2. За бажання, перегляньте документальний фільм.

3. Прочитайте його твори (стор.250 -252).

4 Послухайте гумореску "Найважча роль".

5. Вивчити напам'ять гумористичний твір Глазового ( на вибір).
Повторити творчість Глібова, Руданського. Підготуватися до тестування.

Дякую тим дітям, які чесно виконують тестові роботи, розуміючи, що наразі важлива не оцінка у12б або 11б, а той обсяг знань, який ви отримуєте, адже попереду ЗНО. Таких дітей більшість. Я ціную вашу чесність, розуміючи усі складнощі, з якими ви зараз стикаєтеся.

Є, на жаль, систематичні спроби окремих дітей (їх дуже мало, і прізвища не важко було встановити), отримати високий бал не дуже чесним шляхом.

Попередження - прохання: ті, хто заходять на тест декілька разів ( у який спосіб ви це робите, знаєте не лише ви, а і я),наражаються на ануляцію результатів взагалі). Буду фіксувати лише 1 спробу.

При виставленні оцінок буду насамперед враховувати систему роботи учня і в дистанційний період( домашні роботи, а не лише тести), і протягом навчального року.

Виконайте тестові завдання за темою: ""Творчість Л. Глібова, С. Руданського, П. Глазового".6 клас" .

2 правильні відповіді - 1б.

Ємма Андієвська "Говорюща риба".
3. Всеволод Нестайко"Тореадори з Васюківки."
4. Ярослав Стельмах "Митькозавр з Юрківки..."
5. Леся Воронина "Таємне Товариство Боягузів.."
6. Байки Леоніда Глібова ( знати про що, які недоліки викривають).
7.Творчість Степана Руданського.
8. Теорія літератури ( стор. 258 -260). Знати визначення (можна не дослівно, своїми словами).

Дякую тим дітям, які чесно виконують тестові роботи, розуміючи, що наразі важлива не оцінка у12б або 11б, а той обсяг знань, який ви отримуєте, адже попереду ЗНО. Таких дітей більшість. Я ціную вашу чесність, розуміючи усі складнощі, з якими ви зараз стикаєтеся.

Є, на жаль, систематичні спроби окремих дітей (їх дуже мало, і прізвища не важко було встановити), отримати високий бал не дуже чесним шляхом.

Попередження - прохання: ті, хто заходять на тест декілька разів ( у який спосіб ви це робите, знаєте не лише ви, а і я), наражаються на ануляцію результатів взагалі). Буду фіксувати лише 1 спробу.

При виставленні оцінок буду насамперед враховувати систему роботи учня і в дистанційний період( домашні роботи, а не лише тести), і протягом навчального року.
ВИКОНАЙТЕ КОНТРОЛЬНУ РОБОТУ ЗА 2 СЕМЕСТР.

( створення кінострічки, лист письменнику, віртуальна сторінка письменника у фесбуці).

Ваші роботи оригінальні, креативні і будуть оцінені найвищими балами.

Будь ласка, збережіть їх. У вересні свою роботу обов'язково презентуєте мені і однокласникам.

Якщо є бажання в інших учнів, можна виконати ще одну творчу роботу : створити лепбук до будь - якого вивченого твору або до життєвого і творчого шляху письменника. Бал оцінювання -12. Надсилати на електронну пошту до 24.05.

Учні 7 -го класу вже створили - вийшло дуже цікаво і повчально! Там є і тести, і ребуси, і сюрпризи. У вересні буде презентація.

Повторення та закріплення матеріалу.
1. Повторіть біографічні відомості про Павла Глазового.
2. Заповніть розділи віртуальної сторінки письменника у фейсбуці : творча спадщина, досягнення, родина(запишіть у зошит).

3.Розгляньте кроссенс. Пригадайте твори письменника. Запишіть їх назви в зошит.

4. Перегляньте "Хмарки слів", створені за творчістю Глазового.

Повторення та закріплення вивченого.

1. Перегляньте відео про життєвий і творчий шлях Т.Г.Шевченка та Л.Українки.
2. Запишіть у зошит нові для вас відомості.

3. Перегляньте відео. Пригадайте біографічні відомості про В. Винниченка.
Що єднає Винниченка з такими визначними постатями в історії України як Т.Г. Шевченко та Леся Українка?
В яких царинах, крім літератури, проявився їх талант?

Повторення та закріплення вивченого.
1. Перегляньте відео. Пригадайте поезії, Станіслава Чернілевського, що вивчали.

5. Послухайте гумореску Павла Глазового.

Урок 2 (28.05 - 6б, 29.05 - 6а)

ВИ СУМЛІННО ПРАЦЮВАЛИ!МОЛОДЦІ!

Книга - джерело знань і досвіду.

Упевнена, улітку ви знайдете час для читання!

Твори для 7-го класу дуже цікаві!

Список творів із української літератури для 7 класу

Марина Павленко. "Русалонька із 7-В, або Прокляття роду Кулаківських" або Степан Процюк. "Аргонавти";

ВЕСЕЛИХ ТА ЦІКАВИХ ВАМ КАНІКУЛ!

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Демченко Мирослава Валентинівна

# data[].attributes.attachment_link.title
УКРАЇНСЬКА ЛІТЕРАТУРА 6А ТА 6Б КЛАСИ

# data[].attributes.attachment_link.description
УКРАЇНСЬКА ЛІТЕРАТУРА 6А ТА 6Б КЛАСИ ВІТАЮ ВАС НА ДИСТАНЦІЙНИХ УРОКАХ УКРАЇНСЬКОЇ ЛІТЕРАТУРИ Доброго дня, любі діти! Ось і розпочалася остання чверть навчального року. Дистанційне навчання -це нова форма роботи як для вчителів, так і для учнів. Усе нове є складним і водночас цікавим. Я вірю, що у нас усе вийде добре!

# data[].attributes.headline
КЛАСНА І ДОМАШНЯ РОБОТА

# data[].attributes.subject
КЛАСНА І ДОМАШНЯ РОБОТА

# data[].attributes.headline
Домашнє завдання

# data[].attributes.subject
Домашнє завдання

# data[].attributes.headline
ВІДЕО_СТИСЛИЙ ПЕРЕКАЗ

# data[].attributes.subject
ВІДЕО_СТИСЛИЙ ПЕРЕКАЗ

# data[].attributes.attachment_link.title
Ярослав Стельмах — Митькозавр із Юрківки, або Химера лісового озера (аудіокнига скорочено)

# data[].attributes.headline
ЯРОСЛАВ СТЕЛЬМАХ "МИТЬКОЗАВР З ЮРКІВКИ..."

# data[].attributes.subject
ЯРОСЛАВ СТЕЛЬМАХ "МИТЬКОЗАВР З ЮРКІВКИ..."

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Не велика, проте не дуже й мала повість, написана Сергієм Стеценком, свідком та безпосереднім учасником усіх подій.

Розділ І

Зоологія і комахи. "Відпустіть нас до бабусі!"

Коли ми склали іспити і п'ятий рік навчання нарешті скінчився, на збори, присвячені цій знаменній події, прийшла і вчителька ботаніки та зоології Ірина Семенівна.

Після того як усі вчителі виказали свої радісні сподівання з приводу нашого успішного навчання і ще кращої поведінки в майбутньому і підбили не для всіх радісні підсумки за цей рік, слово взяла ботанічка:

- Любі дітки! - вона завжди казала "дітки" чи "діточки". - Ви вже учні шостого класу, з чим я вас вітаю і повністю приєднуюсь до тих добрих побажань, які ви щойно почули від присутніх тут педагогів. Хочу вам ще раз нагадати - вчитися в шостому класі де в чому легше, а де в чому й трудніше, ніж у п'ятому. Ми з вами, зокрема, будемо вивчати ботаніку, а згодом і зоологію, перейдемо до глибшого розуміння світу, що оточує вас.

Тут вона помовчала і мрійливо подивилася кудись у стелю. Той, хто не знав нашої ботанічки, міг би подумати, що цілісінькими днями ми тільки й сушили голову над тим, як би під її керівництвом ще глибше зрозуміти навколишній світ. Насправді ж ми мало любили ботаніку, та й не можу сказати, щоб і зоологія вигравала в нашій хлоп'ячій уяві привабливими веселковими барвами.

- Так от, любі діточки, - правила далі ботанічка, - для того, щоб збудити вашу цікавість, щоб продовжити добру традицію наших старших класів, вам треба за літо зібрати колекцію комах.

- Ого, - перебив її Шумило. - Та якщо всі школи візьмуться до цього діла, наступного літа вже не буде чого ловити.

- Невже ти залишишся таким самим і в шостому класі? - запитала вчителька, ніби вона сподівалася на щось інше. - А побоювання твої безпідставні. До речі, ви знаєте, що багатьох шкідників сільського господарства і зелених насаджень треба винищувати? Восени всі принесете свої роботи до школи. Я їх заберу до зоологічного кабінету. Кращі підуть на шкільну виставку.

Тепер і я згадав стоси невеликих коробок зі скляним верхом, що припадали порохом у кабінеті зоології.

- А можна вдвох збирати одну колекцію? - схопився з місця Митько.

- Можна, тільки щоб і видно було, що її робили двоє. Така колекція має бути більшою і кращою. Ти хочеш разом із Стеценком? - зиркнула на мене.

- Еге ж.

- То робіть, - зітхнула вчителька. - Тільки не так, як у минулому році.

Цим вона натякала на гербарій рідного краю, який треба було зібрати минулого літа. Тоді ми й не думали збирати його, а потім Мишко знайшов якийсь гербарій, ми його підписали і здали, навіть не поцікавившися, що воно таке. А потім до школи прибіг старший Митьків брат, з голосним скандалом забрав той альбом і нам'яв Митькові вуха. Виявилося, що то гербарій зовсім не рідного краю, точніше, рідного, але нетутешнього, бо містив зразки Далекого Сходу, і належав навіть не Митьковому братові, а котромусь із його приятелів.

А по-третє, з'ясувалося: приятель теж узяв його на два дні в себе на роботі.

- Чому тобі та колекція муляє? - запитав я Митька, коли йшли додому. - І звідки така зацікавленість?

- А ти не здогадуєшся?

- Ні.

- Ніскілечки?

- Та кажу ж, що не здогадуюсь.

- А тому, що тепер точно відпустять до моєї бабусі!

Треба зазначити, що ми з Митьком давно мріяли поїхати до Юрківки, села, де жила Митькова бабуся.

Не саме село вабило нас, бо чи ж мало чудових сіл на Україні? Не зелень лісів, бо майже щонеділі їздили ми з батьками під Бровари, Іванків чи Ірпінь; не гриби і не світанки над річкою, скажу навіть більше - не студене молоко в гладущику, щойно вийнятому з льоху. Ні! Кликало нас до себе привільне і незалежне життя. Кликало і вимахувало привітно рукою: "Ну ж бо, сміливіше. Я чекаю на вас!"

- Уявляєш собі, - казав Митько. - Ліс. Кругом ні душі. А в лісі озеро. А на березі курінь. А в курені - ми. А поруч багаття. І казанок із юшкою. І роби собі, що хочеш. Хоч на голові стій. А кругом ні душі.

- Угу, - і собі облизувався.

- З одного боку пляж, а з другого берег урвистий травою поріс, кущами. І дерева... А до села кілометрів зо три, якщо не більше. А на багатті казанок із юшкою.

- Та ти вже казав про казанок.

- Ну то й що! Про приємне і казати приємно.

- А як бабуся не дозволить?

- Чия? Моя? Хе-ге, та ти її просто не знаєш! Бабуся - во! Ночувати, правда, може, й не відпустить, а так - скільки завгодно.

- От якби ще й ночувати, - зітхав я.

- Та стривай. Хай спершу хоч до села відпустять, а там видно буде.

Отож ми й докучати моїм батькам (Митькові були не проти), канючили мало не щодня:

- Відпустіть, ну відпустіть нас до бабусі!

Але батьки дуже сумнівалися, чи піде це на користь у першу чергу самій бабусі, а потім уже нам.

- Уявляю собі, що вони там вироблятимуть, - хитала головою мама.

- Двоє лобуряк на голову старенькій жінці, - і собі докидав тато. І тільки моя бабуся підтримувала нас.

- Не такій уже й старенькій, - казала вона. - Ми з нею однолітки.

І тепер, коли я згадав про Митькову бабусю, то миттю повернув до друга своє, як то пишуть, "радісно-збуджене" обличчя.

- Ти гадаєш?

- Та я певен цього.

- Але чому?

- А де ж ми, на твою думку, будемо збирати отих любих хрущиків і метеликів? Щось давненько я вже не бачив у нашому місті довгоносиків. А ти? Може, ти знаєш, на якій вулиці вони оселились? Тоді нам не треба нікуди їхати.

Надія у вигляді колекції пронизаних шпильками жучків заграла перед моїми очима.

- Митьку, ти геній!

- Ну, не зовсім, - скромно потупив очі мій приятель, - але дещо отут, - він постукав пальцем себе по лобі, - маю!

- Не така вона вже й старенька, - стояла на своєму моя бабуся: їй теж було нелегко підтримувати нас.

Ми вп'ятьох сиділи на кухні - бабуся, мама, тато, Митько і я, вкотре обговорюючи, чи можна нам з Митьком їхати. Дідусь сидів у вітальні перед телевізором із газетою в руках. Він ніколи не втручавсь у сімейні проблеми, і за це я був йому тільки вдячний.

Адже коли б він вирішив пристати до когось, то ще невідомо було, чи до нас із бабусею, чи до тата з мамою.

- Хоч і не старенька, - мовив тато, - а коли б вам, мамо, вони обоє сіли на шию на три тижні, то хто знає, якої б ви заспівали.

- О, я була б тільки щасливою, - не здавалася бабуся. - Село, річка, ліс, два юних джентльмени. Певно, я знову відчула б себе молодою.

- Боюсь, що ненадовго, - обізвалась мама. - Господи, як ви мені вже набридли з цим селом!

- Невже ви хочете, Оксано Павлівно, - втрутився нарешті в розмову й Митько, - щоб ваш син, а заодно і його найкращий приятель ціле літо нудились у місті, де все кругом - і пилюга, і розжарені спекотні вулиці - навіває сумні думки і сприяє передчасному старінню наших організмів? - (Цю промову він підготував заздалегідь). - А хіба існує кращий відпочинок, ніж там, у селі, злитися з природою після важкої праці й успішного закінчення п'ятого класу?

- Не дуже-то ви й перепрацювались, - кволо посміхнулася мама

- Хоч би як там було, - вів своє Митько, - дітям потрібен відпочинок. До того ж як інакше ми виконаємо важливе завдання із зоології?

- Яке ще там завдання?

- Хіба Сергій вам нічого не казав? Адже вчителька звеліла нам - мені та йому - зібрати найкращу колекцію жучків і метеликів. "На вас, - каже, - хлопці, вся надія!"

- Так уже й сказала? - засумнівався тато.

- А того, хто не принесе першого вересня колекцію до школи, не переведуть у шостий клас.

- Так уже й не переведуть? - не повірила мама, але видно було, що Митькові слова таки надщербили її несхитність і стрілка маминої впевненості гойднулась у наш бік.

- А може, просто двійку поставлять, - не здавався Митько. - А кого порадує двійка у перший же день навчання? Це на весь навчальний рік може настрій зіпсувати.

- Еге ж, - знов усміхнулась мама, - вам зіпсуєш. Господи, як ви мені вже набридли! Ну, то як? - звернулась до тата.

Я відчув, що дмухнуло сприятливим вітром.

- Та хай уже їдуть, - одмахнувся він. - А то ж спокою не даватимуть ціле літо. Тільки щоб бабусю слухали.

- Ура! - закричали ми й вибігли з кухні, але в передпокої на мить затримались.

- Чула? Чула? - сміявся тато. - "Передчасному старінню наших організмів", га?

- А як тобі оце, - вторувала йому мама: - "На вас, хлопці, вся надія". Ну й молодці!

- І настрій у них на цілий рік зіпсується!

- Ех ти, - закинув я Митькові, - то це ж вони з нас глузують!

- Ага, - почухав він потилицю, - переборщили трохи. Ну та нічого. Головне - мета досягнута.

- Та й справді, мета досягнута, - ляснув я свого друга по плечу. - То коли їдемо?

- Їдемо?.. Післязавтра. Треба ж іще зібратись.

***

- Не виходьте на зупинках із вагона, - кричала услід поїздові мама.

- Зразу ж дайте телеграму, - не відставала од неї бабуся.

- І не здумайте їсти ковбасу. Влітку вона може зіпсуватись, - і собі гукала Митькова мама.

Ми чесно дотримувались усіх обмежень, які наклали на нас батьки: не висовувались із вікна - бо може продути; не стояли в тамбурі - можна випасти; не виходили на зупинках - можна відстати; не виймали гроші з кишень - можуть украсти; не їли ковбаси чи, не дай Боже, консервів - можна отруїтись. Якщо оголосити весь список заборон до кінця, то виникне запитання, що ж зрештою таки можна робити.

- Чай будемо? - запитав увечері провідник.

- О-о! Чай! - заволав наш супутник, голомозий дядько, який до цього сидів, втупившись у книжку. - Звичайно, будемо! Три, ні, - чотири склянки!

- Секундочку. А ви, хлоп'ята?

- Чай? Чай... - зашепотів Митько. - Здається, про чай нічого не казали.

- Будемо, - відповів я, заглянувши у свій записник, де матуся власноручно записала всі "не можна": чаю в тому списку не було. - Дві.

- Дві! - скрививсь дядько. - Та що для таких організмів по якійсь склянці на брата? Ви знаєте, що чай навіть космонавти замість води п'ють? А ви ж хочете бути космонавтами?

Ми космонавтами бути не хотіли і цим, очевидно, дуже засмутили дядечка, бо він одвернувсь од нас і потім, поки пив свої чотири склянки, поглядав кудись у вікно.

- Образили людину, - прошепотів я Митькові.

- Чому це?

- А може, він сам хотів бути космонавтом, може, це мрія його дитинства?

- Може, він і є космонавт? - раптом запитав Митько, уважніше приглядаючись до дядька.

# data[].attributes.attachment_link.title
Митькозавр із Юрківки, або Химера лісового озера - Ярослав Стельмах, повний текст твору

# data[].attributes.attachment_link.description
Не велика, проте не дуже й мала повість, написана Сергієм Стеценком, свідком та безпосереднім учасником усіх подій. Розділ І Зоологія і комахи. "Відпустіть нас до бабусі!" Коли ми склали іспити і п'ятий рік навчання нарешті скінчився, на збори, присвячені цій знаменній події, прийшла і вчителька ботаніки та зоології Ірина Семенівна.

# data[].attributes.headline
СТИСЛИЙ ПЕРЕКАЗ

# data[].attributes.subject
СТИСЛИЙ ПЕРЕКАЗ

# data[].attributes.headline
ПОВТОРЕННЯ. УЗАГАЛЬНЕННЯ ЗНАНЬ

# data[].attributes.subject
ПОВТОРЕННЯ. УЗАГАЛЬНЕННЯ ЗНАНЬ