# data[].attributes.attachment_link.title
Кулик О. В. - 10 хвилин про філософію Григорія Сковороди

# data[].attributes.headline
10 ФАКТІВ ПРО           Г.СКОВОРОДУ

# data[].attributes.subject
10 ФАКТІВ ПРО           Г.СКОВОРОДУ

# data[].attributes.body
(про релігійні погляди також!)

# data[].attributes.attachment_link.title
Григорій Сковорода 10фактів з життя та філософії, що є актуальними сьогодні

# data[].attributes.headline
Афоризми Сковороди: для творів, для життя

# data[].attributes.subject
Афоризми Сковороди: для творів, для життя

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Ці прості й геніальні афоризми Сковороди варто зберегти собі і запам'ятати. Ними можна не лише гарно прикрасити свій твір, а й зрозуміти життя краще.

У нас на сайті ви можете також познайомитися з усім, що треба знати про твори Григорія Сковороди, які є в програмі ЗНО:

Які афоризми Сковороди твої улюблені? Поділися в коментарях!

Хочеш потренуватись писати власні висловлення і дізнатись ще більше корисних порад? Записуйся на наш онлайн-курс "Ідеальний твір ЗНО"! Велика частина курсу присвячена саме правильному вживанню слів і редагуванню твоїх текстів. Дізнайся більше про курс "Ідеальний твір ЗНО" тут.

# data[].attributes.attachment_link.title
Афоризми Сковороди: для творів, для життя

# data[].attributes.attachment_link.description
Ці прості й геніальні афоризми Сковороди варто зберегти собі і запам'ятати. Ними можна не лише гарно прикрасити свій твір, а й зрозуміти життя краще. У нас на сайті ви можете також познайомитися з усім, що треба знати про твори Григорія Сковороди, які є в програмі ЗНО: Які афоризми Сковороди твої улюблені?

# data[].attributes.headline
Текст +аналіз

# data[].attributes.subject
Текст +аналіз

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
DE LIBERTATE

(Про свободу (лат.))

Що є свобода? Добро в ній якеє?
Кажуть, неначе воно золотеє?

Ні ж бо, не злотне: зрівнявши все злото,
Проти свободи воно лиш болото.
О, якби в дурні мені не пошитись,
Щоб без свободи не міг я лишитись.
Слава навіки буде з тобою,
Вольності отче, Богдане-герою!

Аналіз поезії "De libertate"

Історія написання твору

Перебування у селі Ковраї було важливим етапом у розвитку світогляду Г. Сковороди, у формуванні його естетичного ідеалу: як селянський просвітитель він живе серед народу, проймається його думами і надіями, безповоротно вирішує, що його доля - з народом. Тому антинародний рух 50-х pp. XVIII ст., селянські виступи і повстання не могли не відбитися у свідомості поета.

У ті часи нерідко траплялося, що вільних людей поміщики самочинно приписували до своїх кріпаків. Ось чому цілком природним були побоювання мандрівного філософа, вихідця із селян, "вольности... лишитись". Ще живими були в пам'яті народній тяжкі бої за визволення від соціального і національного гноблення польською шляхтою, а вже трудовому селянству царизм накинув на шию нове ярмо, ще важче, позбавляючи завойованої "вольності".

Наказавши зруйнувати Запорозьку Січ, Катерина II розпорядилася навіть саме "наименованіе Сечи и запорожских казаков отдать на вечное забвеніе". Це, можливо, було однією з причин, що спонукала поета до написання вірша "De libertate".

Тема:

вияв громадянської мужності поета в період посилення кріпацтва, оспівування волі як найбільшого багатства людини.

Ідея:

уславлення Богдана Хмельницького, народного героя, який присвятив своє життя боротьбі за волю і щастя українського народу; утвердження свободи людини як найвищої суспільної цінності.

Основна думка:

тільки за умови отримання волі людина почуватиме себе щасливою; ніяке золото не замінить "вольности".

Жанр:

громадянська лірика, оскільки в ній поет пов'язує волю з боротьбою за національне і соціальне визволення трудящих.

Зміст твору

Поезія починається спокійним філософським міркуванням про те, що таке воля, яка її цінність. Дуже показовим є прославлення в цьому вірші Богдана Хмельницького як "батька вольності", як вірного сина українського народу. Таким чином, найбільшою радістю, яка повинна належати людині, є її свобода. Подібний лозунг за часів поступового наступу кріпацтва був дуже своєчасним і завбачливим. У протиставленні золота і свободи, на думку Г. Сковороди, безперечно перемагає свобода. І уособленням вільної людини, яка змогла подарувати надію на волю українцям, є Б. Хмельницький, тому його і славить митець у цій поезії.
Текст:

# data[].attributes.attachment_link.title
Григорій Сковорода "De libertate": читати текст, аналіз твору

# data[].attributes.attachment_link.description
DE LIBERTATE (Про свободу (лат.)) Що є свобода? Добро в ній якеє?Кажуть, неначе воно золотеє? Ні ж бо, не злотне: зрівнявши все злото,Проти свободи воно лиш болото.О, якби в дурні мені не пошитись,Щоб без свободи не міг я лишитись.Слава навіки буде з тобою,Вольності отче, Богдане-герою!

# data[].attributes.headline
Текст +аналіз

# data[].attributes.subject
Текст +аналіз

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Хоча байки Григорія Сковороди невеликі за розміром та здаються нескладними за змістом, в них прихована глибока алегоричність та філософський підтекст. У цій статті ти можеш прочитати аналіз дуже відомої байки "Бджола та Шершень", прихований сенс якої побудований на понятті "сродної праці".

- Скажи мені, Бджоло, чого ти така дурна? Чи знаєш ти, що плоди твоєї праці не стільки тобі самій, як людям корисні, а тобі часто і шкодять, приносячи замість нагороди смерть; одначе не перестаєш через дурість свою збирати мед. Багато у вас голів, але всі безмозкі. Видно, що ви без пуття закохані в мед.

- Ти поважний дурень, пане раднику,- відповіла Бджола.- Мед любить їсти й ведмідь, а Шершень теж не проти того. І ми могли б по-злодійському добувати, як часом наша братія й робить, коли б ми лише їсти любили. Але нам незрівнянно більша радість збирати мед, аніж його споживати. До сього ми народжені і будемо такі, доки не помремо. А без сього жити, навіть купаючись у меду, для нас найлютіша мука.

Сила:
Шершень - се образ людей, котрі живуть крадіжкою чужого і народжені на те тільки, щоб їсти, пити і таке інше. А бджола - се символ мудрої людини, яка у природженому ділі трудиться. Багато шершнів без пуття кажуть: нащо сей, до прикладу, студент учився, а нічого не має? Нащо, мовляв, учитися, коли не матимете достатку?.. Кажуть се незважаючи на слова Сіраха: "Веселість серця - життя для людини" - і не тямлять, що природжене діло є для неї найсолодша втіха. Погляньте на життя блаженної натури і навчітеся. Спитайте вашого хорта, коли він веселіший? - Тоді,- відповість вам,- коли полюю зайця.- Коли заєць смачніший? - Тоді,- відповість мисливець,- коли добре за ним полюю.

Погляньте на кота, що сидить перед вами, коли він куражніший? Тоді, коли всю ніч бродить або сидить біля нори, хоча, зловивши, й не їсть миші. Замкни в достатку бджолу, чи не помре з туги, в той час, коли можна їй літати по квітоносних лугах? Що гірше, ніж купатися в достатку і смертельно каратися без природженого діла? Немає гіршої муки, як хворіти думками, а хворіють думки, позбавляючись природженого діла. І немає більшої радості, аніж жити за покликанням. Солодка тут праця тілесна, терпіння тіла і сама смерть його тоді, бо душа, володарка людини, втішається природженим ділом. Або так жити, або мусиш умерти. Старий Катон чим мудрий і щасливий? Не достатком, не чином тим, що йде за натурою, як видно з Ціцеронової книжечки "Про старість" ...

Але ж розкусити треба, що то значить - жити за натурою. Про се сказав древній Епікур таке: "Подяка блаженній натурі за те, що потрібне зробила неважким, а важке непотрібним".

Байки Г. Сковороди стислі й лаконічні, вони складаються з двох частин: у першій частині коротко розповідається про якийсь випадок, а в другій - подано мораль, яку автор називає "силою". Інколи друга частина байок - "сила" - у кілька разів об'ємніша за основну частину й сприймається як філософський трактат.

Головне в байках Сковороди - глибокий зміст, про це він так сказав:

"Байка тоді нікчемна та баб'яча, коли в простому та чудному лушпинні своєму не ховає зерна істини".

Тема

Одна з найвідоміших байок Г. Сковороди "Бджола та Шершень" у формі діалогу між персонажами розкриває одвічну тему суперечності між трудовим способом життя й паразитичним існуванням. Образи Бджоли й Шершня алегоричні: Бджола - "герб мудрої людини, що в природженому тілі трудиться", а Шершень - "образ людей, що живуть крадіжкою чужого й родилися на те тільки, щоб їсти й пити".

Бджола бачить своє щастя лише в "сродній праці", тобто праці за покликанням:

"Нам незрівнянно більша втіха збирати мед, ніж споживати. До цього ми народжені".

Шершень цього збагнути не може й зарозуміло наділяє Бджолу такими характеристиками: "ти така дурна", "багато у вас голів, та безглузді".

Ідея байки

Праця має стати для людини природною потребою і "найсолодшою поживою", лише тоді праця "потрібне робить неважким, а важке - непотрібним". У "силі" (мораль, пояснення змісту) байки автор бачить щастя людини в "природженому ділі", яке є справді "найсолодшим бенкетом".

Мораль байки

Шершень - узагальнений образ людей, що живуть грабунком інших і створені лише для того, щоб їсти й пити.

Бджола - мудра людина, яка трудиться в "сродному ділі", тобто за своїм покликанням.

Чимало Шершнів безглуздо кажуть: навіщо, наприклад, студентові вчитися, якщо нічого за це не має. Вони не розуміють, що справа, яка припадає до душі, дає найбільше задоволення. За природними законами живуть тварини (хорт, кішка, бджола) та наймудріші з людей (наприклад, давньоримський державний діяч і письменник Катон).

Немає більшої радості, як "жити за натурою". Це означає не вдоволення низьких потреб і скотської похоті, а виконання свого природного призначення в житті.

Саме про таку близькість до природи сказав давньогрецький філософ Епікур:

"Дяка велика блаженній натурі за те, що потрібне зробила неважким, а важке непотрібним"

Дотримуватись таких правил у житті - значить догодити Богу, бо "усе в ньому і він в усьому".

Якщо тебе зацікавила творчість Григорія Сковороди, переглянь аналіз його інших творів:

Хочеш більше корисних матеріалів для підготовки до ЗНО? Підписуйся на наш канал на Youtube ! Там багатеЗНО цікавого :)

# data[].attributes.attachment_link.title
Григорій Сковорода "Бджола та Шершень": читати текст, аналіз

# data[].attributes.attachment_link.description
Хоча байки Григорія Сковороди невеликі за розміром та здаються нескладними за змістом, в них прихована глибока алегоричність та філософський підтекст. У цій статті ти можеш прочитати аналіз дуже відомої байки "Бджола та Шершень", прихований сенс якої побудований на понятті "сродної праці". - Скажи мені, Бджоло, чого ти така дурна?

# data[].attributes.headline
Текст +аналіз

# data[].attributes.subject
Текст +аналіз

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Щоб опрацювати вірш " Всякому місту звичай і права" Григорія Сковороди, виконай декілька простих кроків: читай вірш внизу, а далі опрацюй наш аналіз твору. Так само можеш опрацювати й інші твори Сковороди з програми ЗНО: " De libertate" і " Бджола і Шершень".

Всякому місту - звичай і права

Аналіз пісні "Всякому місту - звичай і права"

Історія створення "Всякому місту звичай і права"

10-та пісня збірки Г. Сковороди "Сад божественних пісень" - "Всякому городу нрав и права..." - вважається класичним зразком соціальної сатири в давній українській літературі.

Слова "всякому городу нрав і права" наштовхують на думку про адміністративні заходи Катерини II щодо міст у кінці 60-70-х років. Імператриця в цей час посилено запроваджувала дворянсько-бюрократичну систему управління губернських та повітових міст, визначала своє розуміння тези "всякому городу нрав и права". Отже, вірш спрямований не тільки проти загальних соціальних пороків, а й конкретно - проти запроваджуваних порядків бюрократичної системи.

Десята пісня написана у селі Ковраї десь у 1758-1759 pp., коли автор перебував у панському маєтку в ролі вчителя-слуги і пильно придивлявся до життя селян-кріпаків, гостро реагував на жорстоке поводження з ними.

Тема "Всякому місту звичай і права":

сатиричне зображення панів, чиновників, купців, дворянсько-бюрократичної системи управління.

Ідея "Всякому місту звичай і права":

нищівне висміювання і засудження моральних вад тогочасного суспільного життя (спосіб життя, інтереси і прагнення поміщиків та купців; тлумачення чиновниками законів з вигодою для себе, їхнє "крючкодерство"; "чинодралів" і віршомазів-панегіристів, які прислужництвом і підлабузництвом прагнули здобути високі посади, що давали добрі прибутки; схоластичну систему освіти, яка завдавала "спудеям" великих мук.)

Основна думка "Всякому місту звичай і права":

Г. Сковорода сатирично викриває і заперечує весь тогочасний лад як антилюдяний і аморальний; підносить розум та чисте сумління, контрастно протиставляючи їх тогочасному соціальному і побутовому злу.

Жанр "Всякому місту звичай і права":

Сатиричний вірш, пісня, де поет представляє й осміює цілу галерею грішників, що не живуть за своїм покликанням і ганьблять інших: це жадібний поміщик, лихвар, брехливі купець і юрист, підлабузник-сластолюбець.

Віршування "Всякому місту звичай і права":

Написана пісня десятискладовим розміром з цезурою після шостого складу. Кожна строфа пісні має шість рядків, з яких перші чотири дактилічні, а останні два - силабічні і звучать як її антитеза, як рефрен.

Рима "Всякому місту звичай і права":

Як новатор, поет застосовує виключно чоловічі рими (дума - з ума), "неточні" рими, яких не вживали тогочасні митці; у творі вжито чотиристопний дактиль.

Композиція "Всякому місту звичай і права":

Створивши окремі художні деталі, які відображали різні соціальні пороки, Г. Сковорода намалював широку картину тогочасних суспільних порядків, дав їм оцінку.

Кожна строфа вірша складається з шести рядків. У чотирьох перших автор відображає ті чи інші риси живої дійсності, а в двох наступних, що звучать як рефрен, протиставляє їм свої роздуми.

Зміст твору "Всякому місту звичай і права"

Пісня починається в спокійному тоні. Автор передає особисті роздуми про різну вдачу людей, уподобання, які у кожного свої. Яка ж думка непокоїть поета, що в нього постійно " не йде с ума "? Поета як людину чесну, безкорисливу турбує несправедливість світу, потворні явища сучасної йому дійсності. Саме в цьому причина його неспокою, його різко негативного ставлення до кріпосницького ладу. Тому вже в наступній строфі він розгортає яскраві картини тогочасного життя, типові образи шахраїв і злодіїв, панів і підпанків, гостро висміюючи їх.

Тут і Петро, який заради чинів витирає панські кутки, і Федько-купець, який "при аршині все лжет", і лихвар, що мріє про свої проценти, і пани, котрі, наслідуючи моду, перебудовують свої палаци за іноземними зразками.

У третій строфі Г. Сковорода нищівно висміює поміщика-кріпосника (заводить англійську худобу) і козацьку старшину, що постійно збільшують свої земельні володіння, грабуючи селян, а також викриває панський побут з п'яними оргіями в маєтках. У четвертій строфі бичується і висміюється несправедливе судочинство тих часів (" Строит на свой тон юриста права"), схоластичні науки (" С диспут студенту трещит голова ").

Особливу увагу звертаємо на останню строфу, що передає основну ідейну спрямованість сатиричного твору. Потворному життю представників кріпосницького суспільства Г. Сковорода протиставляє свій морально-етичний ідеал, ідеал мудрої людини, яка знає справжню ціну життя і має чисте сумління - " совість, как чистый хрусталь ".

Отже, у творі сатирично викривається і засуджується весь суспільний лад як безчесний й нерозумний. Кожний рядок вірша Г. Сковороди, кожний його образ несе у собі велике смислове навантаження, відтворюючи живу дійсність у її найхарактерніших проявах.

***

Як вам, сподобалось? Напишіть коментар, якщо виникли запитання чи думки.

На нашому сайті про Григорія Сковороду до ЗНО ви можете також прочитати:

# data[].attributes.attachment_link.title
Григорій Сковорода "Всякому місту звичай і права": читати текст і аналіз твору

# data[].attributes.attachment_link.description
Щоб опрацювати вірш " Всякому місту звичай і права" Григорія Сковороди, виконай декілька простих кроків: читай вірш внизу, а далі опрацюй наш аналіз твору. Так само можеш опрацювати й інші твори Сковороди з програми ЗНО: " De libertate" і " Бджола і Шершень". 10-та пісня збірки Г.

# data[].attributes.headline
"Собака і вовк"

# data[].attributes.subject
"Собака і вовк"

# data[].attributes.body
Сковорода Григорій

У Тітира, пастуха, жили Левкон та Фірідам, два пси, у великій дружбі. Вони прославились і серед диких, і серед домашніх звірів. Вовк, від заздрості на їхню славу, вишукав хвилю і став набиватися до них у друзі.

— Прошу мене любити та жалувати, панове мої,— казав Вовк з удаваною чемністю.— Ви мене надзвичайно вщасливите, коли дозволите мені бути третім вашим товаришем. Вважатиму це собі за велику честь.

Потім понарозказував їм про славних і багатих предків своїх, про модні науки, в яких стараннями батьків був вихований.

— Коли ж,— додав Вовк,— родом та науками хвалитися серед розумних вважається за дурість, то маю кращі гідності, щоб ви мене оцінили і полюбили. Я на обох вас схожий, а голосом і волосом — на пана Фірідама… В одному лише не криюся, що маю хвіст лисячий, а погляд вовчий.

Левкон відповів, що хоч Тітир на них зовсім не схожий, однак є третім для них другом, що він без Фірідама ніякого діла не починає. Тоді Фірідам сказав таке:

— Голосом і волосом ти справді на нас схожий, але серце твоє далеко стоїть. Ми стережемо вівці, задоволені вовною і молоком, а ви з овець шкуру здираєте і їсте їх замість хліба. Найбільше ж не подобається нам дзеркало душі твоєї — хитрий погляд твій, що скоса на баранця позирає, який онде ходить неподалік.

Сила: І рід, і багатство, і чин, і споріднення, і тілесні принади, й науки не спроможні утвердити дружбу. Лише серця, думками єдині, й однакова чесність людяних душ, що у двох чи трьох тілах живуть,— ось де справжня любов і єдність…

# data[].attributes.headline
Вивчити напам"ять:                                   "Всякому місту — звичай і  права..."  "Сковорода Григорій

# data[].attributes.subject
Вивчити напам"ять:                                   "Всякому місту — звичай і  права..."  "Сковорода Григорій

# data[].attributes.body
Всякому місту — звичай і права,
Всяка тримає свій ум голова;
Всякому серцю — любов і тепло,
Всякеє горло свій смак віднайшло.
Я ж у полоні нав'язливих дум:
Лише одне непокоїть мій ум.

Панські Петро для чинів тре кутки,
Федір-купець обдурити прудкий,
Той зводить дім свій на модний манір,
Інший гендлює, візьми перевір!
Я ж у полоні нав'язливих дум:
Лише одне непокоїть мій ум.

Той безперервно стягає поля,
Сей іноземних заводить телят.
Ті на ловецтво готують собак,
В сих дім, як вулик, гуде від гуляк.
Я ж у полоні нав'язливих дум:
Лише одне непокоїть мій ум.

Ладить юриста на смак свій права,
З диспутів учню тріщить голова,
Тих непокоїть Венерин амур *,
Всяхому голову крутить свій дур.
В мене ж турботи тільки одні,
Як з ясним розумом вмерти мені.

Знаю, що смерть — як коса замашна,
Навіть царя не обійде вона.
Байдуже смерті, мужик то чи цар,-
Все пожере, як солому пожар.
Хто ж бо зневажить страшну її сталь?
Той, в кого совість, як чистий кришталь...

# data[].attributes.headline
Г.С. Сковорода 

# data[].attributes.subject
Г.С. Сковорода 

# data[].attributes.attachment_link.title
Великі Українці - Григорій Сковорода (2008)

# data[].attributes.headline
З сайту Андріани Химинець

# data[].attributes.subject
З сайту Андріани Химинець

# data[].attributes.attachment_link.title
Г.Сковорода. Допомога учню