# data[].attributes.body
Jens Vejmand

Hvem sidder der bag Skjærmen

med Klude om sin Haand,

med Læderlap for Øjet

og om sin Sko et Baand?

Det er saamænd Jens Vejmand,

der af sin sure Nød

med Ham’ren maa forvandle

de haarde Sten til Brød.

Og vaagner du en Morgen

i allerførste Gry

og hører Ham’ren klinge

paany, paany, paany,

det er saamænd Jens Vejmand

paa sine gamle Ben,

som hugger vilde Gnister

af morgenvaade Sten.

Og ager du til Staden

bag Bondens fede Spand,

og møder du en Olding,

hvis Øjne staar i Vand —

det er saamænd Jens Vejmand

med Halm om Ben og Knæ,

der næppe ved at finde

mod Frosten mer et Læ.

Og vender du tilbage

i Byger og i Blæst,

mens Aftenstjærnen skjælver

af Kulde i Sydvest,

og klinger Hammerslaget

bag Vognen ganske nær —

det er saamænd Jens Vejmand,

som endnu sidder dér.

Saa jævned han for andre

den vanskelige Vej,

men da det led mod Julen,

da sagde Armen nej;

det var saamænd Jens Vejmand,

han tabte Ham’ren brat,

de bar ham over Heden

en kold Decembernat.

Der staar paa Kirkegaarden

et gammelt frønnet Bræt;

det hælder slemt til Siden,

og Malingen er slet.

Det er saamænd Jens Vejmands.

Hans Liv var fuldt af Sten,

men paa hans Grav — i Døden,

man gav ham aldrig én.

# data[].attributes.headline
Jens VejmandHvem sidder der bag Skjærmenmed Klude om sin Haand,med Læderlap for Øjetog om sin Sko et Baand?Det er saamænd Jens Vejmand,der af sin sure Nødmed Ham’ren maa forvandlede haarde Sten til Brød.Og vaagner du en Morgeni allerførste Gryog hører Ham’ren klingepaany, paany, paany,det er saamænd Jens Vejmandpaa sine gamle Ben,som hugger vilde Gnisteraf morgenvaade Sten.Og ager du til Stadenbag Bondens fede Spand,og møder du en Olding,hvis Øjne staar i Vand —det er saamænd Jens Vejmandmed Halm om Ben og Knæ,der næppe ved at findemod Frosten mer et Læ.Og vender du tilbagei Byger og i Blæst,mens Aftenstjærnen skjælveraf Kulde i Sydvest,og klinger Hammerslagetbag Vognen ganske nær —det er saamænd Jens Vejmand,som endnu sidder dér.Saa jævned han for andreden vanskelige Vej,men da det led mod Julen,da sagde Armen nej;det var saamænd Jens Vejmand,han tabte Ham’ren brat,de bar ham over Hedenen kold Decembernat.Der staar paa Kirkegaardenet gammelt frønnet Bræt;det hælder slemt til Siden,og Malingen er slet.Det er saamænd Jens Vejmands.Hans Liv var fuldt af Sten,men paa hans Grav — i Døden,man gav ham aldrig én.

# data[].attributes.subject
Jens VejmandHvem sidder der bag Skjærmenmed Klude om sin Haand,med Læderlap for Øjetog om sin Sko et Baand?Det er saamænd Jens Vejmand,der af sin sure Nødmed Ham’ren maa forvandlede haarde Sten til Brød.Og vaagner du en Morgeni allerførste Gryog hører Ham’ren klingepaany, paany, paany,det er saamænd Jens Vejmandpaa sine gamle Ben,som hugger vilde Gnisteraf morgenvaade Sten.Og ager du til Stadenbag Bondens fede Spand,og møder du en Olding,hvis Øjne staar i Vand —det er saamænd Jens Vejmandmed Halm om Ben og Knæ,der næppe ved at findemod Frosten mer et Læ.Og vender du tilbagei Byger og i Blæst,mens Aftenstjærnen skjælveraf Kulde i Sydvest,og klinger Hammerslagetbag Vognen ganske nær —det er saamænd Jens Vejmand,som endnu sidder dér.Saa jævned han for andreden vanskelige Vej,men da det led mod Julen,da sagde Armen nej;det var saamænd Jens Vejmand,han tabte Ham’ren brat,de bar ham over Hedenen kold Decembernat.Der staar paa Kirkegaardenet gammelt frønnet Bræt;det hælder slemt til Siden,og Malingen er slet.Det er saamænd Jens Vejmands.Hans Liv var fuldt af Sten,men paa hans Grav — i Døden,man gav ham aldrig én.

# data[].attributes.body
de fleste mennesker dengang begyndte at se sig selv som biologiske væsener der alle har en funktion

# data[].attributes.body
folk begyndte og se at verden ikke var så smuk som de troede

# data[].attributes.headline
Kendte personer fra det moderne gennembrud

# data[].attributes.subject
Kendte personer fra det moderne gennembrud

# data[].attributes.body
Herman bang Georg Brandes. Holger Drachmann. Carl Ewald. Karl Gjellerup. J.P. Jacobsen. Henrik Pontoppidan. Sophus Schandorph.

# data[].attributes.body
i det moderne gennembrud kom maskinerne til fabrikkerne og billerne kom også til i det tidspunkt