# data[].attributes.body
Ja pots accedir-hi des del teu dispositiu mòbil o tablet!!

# data[].attributes.body
Guitert i Area (2005):
"L'estudiant que aprèn en xarxa exerceix un rol molt més actiu i participatiu que en l'ensenyament presencial tradicional, en el qual assumia sovint un paper passiu".

# data[].attributes.headline
Reptes i desafiaments del discent en entorns EVA que es desprenen del debat

# data[].attributes.subject
Reptes i desafiaments del discent en entorns EVA que es desprenen del debat

# data[].attributes.body
- L'aprendre autònomament, essent autocrític i reflexiu en relació al seu procés d'aprenentatge.

- Ser capaç d'analitzar la informació i connectar-la amb els teus coneixements previs per tal de treure'n el màxim profit i partit.

- Entendre que estudiar en un EVA, es basa principalment en construir amb els demés en col·laboració amb els altres.

- Saber administrar i gestionar el teu propi temps, tenint en compte (tu millor que ningú) els teus "tempos" i la teva agenda personal, professional, social, acadèmica, etcètera.
- Evitar distraccions innecessàries i focalitzant esforços en la tasca en qüestió per superar la formació amb èxit.
- No procrastinar i posposar. Ens evitarà mals de cap, ho això penso jo sempre quan em costa posar-me "manosa  a la obra".

En aquest sentit, segons Pérez, M. i Guitert, M. (2011) l'estudiant en línia:

"Basa la seva formació en la flexibilitat, disposant personalitzadament del seu temps sota la seva responsabilitat (fent compatible l'activitat formativa amb la laboral i personal) i accedint a tots els elements del procés educatiu de manera permanent.

# data[].attributes.body
Bull, B. (2015).

Top 5 Traits of an Effective Online Learner. Accessible a:

https://www.youtube.com/watch?v=gnK8-14M7_Q
Dr. Bernard Bull of Concordia University talks about essential traits of successful online learners.
Trets característiques dels estudiants en línia exitosos.

# data[].attributes.attachment_link.title
Top 5 Traits of an Effective Online Learner

# data[].attributes.body
Segons Parra, O. (2008: p. 35-50) els aprenents d'entorns EVA són:

Persones automotivades, ja sigui per circumstàncies personals o perquè posseeixen alts nivells de motivació intrínseca, que no requereixen molt d'altres per mantenir-se en l'aprenentatge.

Persones autodisciplinades que aconsegueixen manegar els canvis motivacionals i, tot i el desànim que pugui sorgir en moments específics, són capaços de continuar.

Persones tecnològicament hàbils que comprenen fàcilment el funcionament de les eines.

Persones amb bona capacitat per comunicar-se per escrit.

Persones que assumeixen seriosament els compromisos, especialment quan un curs requereix bona quantitat de temps i energia.

Persones que creuen en la possibilitat de aprendre de diverses maneres que transcendeixen l'aula de classe.

# data[].attributes.body
Mascara, A. (2017). 1 0 Practical Tips for the Online Student // Online Degrees & Distance Learning. Accessible a:

https://www.youtube.com/watch?v=NXsPlNbHWBA
Consells per a tots aquells/es estudiants en línia.

# data[].attributes.attachment_link.title
10 Practical Tips for the Online Student // Online Degrees & Distance Learning

# data[].attributes.body
Borges, F. (2005) exposa alguns aspectes concrets:

No disposar de temps suficient: el temps és vital en la formació en línia, sobre tot per a adults amb responsabilitats familiars i laborals.

Tenir unes expectatives irreals: pot ser perillós considerar que la formació en línia requereix poc esforç o una mínima implicació. L'aprenentatge en línia requereix tant esforç com qualsevol aprenentatge amb altres mitjans.

Matricular-se en un curs que no correspongui i s'ajusti als seus objectius: de vegades l'estudiant no comprova adequadament els continguts, els objectius i el tipus d'avaluació del curs en el que es matricula. També és important saber si hi ha requisits.

No tenir estratègies i habilitats adequades per a la formació en línia:  és un dels
impediments més importants en la formació en línia.

Segons, Hara i Kling (1999: p.13) "un nivell de competència informàtica bàsic-mitjà és essencial per a qualsevol estudiant en línia".

No participar en activitats col·laboratives: la formació en línia possibilita que l'estudiant no només aprengui dels seus companys en activitats col·laboratives, sinó que també rebi ajuda o indicacions. L’estudiant ha de implicar-se i participar activament en lloc d'aïllar-o distanciar-se.

Desconéixer els canals de suport i ajuda:  en ocasions, l'estudiant en línia novell desconeix on o com demanar ajuda, sigui en relació amb assumptes administratius, de continguts o del funcionament de la seva formació.

No tenir en compte el cost econòmic afegit.

En paraules de Tresman (2002: p.5) "no considerar les despeses afegides a la pròpia matricula i inherents al desenvolupament de la formació a distància pot suposar en un moment donat l'abandó.

# data[].attributes.headline
Comportaments, necessitats interessos i habilitats de l'aprenent virtual

# data[].attributes.subject
Comportaments, necessitats interessos i habilitats de l'aprenent virtual

# data[].attributes.body
Per Borges, F. (2007):

"El ciutadà del segle XXI no actua com el del segle XX, ni tampoc es comportarà de la mateixa manera si és estudiant", perquè:

1. El ciberespai li permet tindre una identitat virtual o ciberidentitat diferent de la seua identitat real. Disposa de mobilitat digital en el ciberespai i, així, per exemple, pot ser estudiant alhora que té responsabilitats familiars i laborals.

2. Necessita formar-se i reciclar-se al llarg de la seva vida laboral.

3. Les seves expectatives són cada vegada més les d'un estudiant-client: espera un servici de suport, una bona qualitat del servici, l'atenció d'uns professionals, fiabilitat tecnològica i disposar de recursos de qualitat per a l'aprenentatge.

4. Posseïx destreses tecnològiques, de comunicació, de navegació i informacional s; posseïx algunes o moltes de les destreses necessàries en la societat TIC.

5. Utilitza internet de forma variada i creixent, per a treballar, per a formar-se, per a l'oci, per a informar-se, per a comprar, per a relacionar-se i comunicar-se.

6. Pot convertir-se en emissor d'informació, iniciatives, crítiques, etc., a escala planetària.

# data[].attributes.body
García Aretio, L. (2007), el que coneixem dels alumnes que estudien en modalitats a distància és que:

Formen grups heterogenis en edat, interessos, ocupació, motivacions, experiències i aspiracions.

Solen ser persones que treballen i que destinen més un temps per estudiar.

Les preocupacions dels alumnes a distància es centren en el seu treball, benestar familiar, ascens social i laboral, autoestima, etc.

Parteixen d'una motivació espontània per a l'estudi, el que genera majors nivells d'atenció i treball autoregulat.

Expressen major preocupació pels resultats obtinguts en les seves avaluacions. També solen presentar-se més insegurs pel que fa a les observacions i crítiques dels seus docents, així com davant els exàmens.

Els alumnes a distància presenten una major responsabilitat sobre els seus actes; desenvolupen un sentiment de culpa davant expectatives no assolides.

Han de treballar quan els altres descansen; l'estudi no és la seva única obligació.

Reben el coneixement vinculat a les experiències i coneixements anteriors, propiciant que el qüestionin o no ho assimilin immediatament.

# data[].attributes.body
Tecnológico de Monterrey; Innovación Educativa (2014).

Etapas por las que pasa un estudiante que inicia la educación virtual. Accessible a:
https://www.youtube.com/watch?v=cOkGa24vcsE

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Tecnológico de Monterrey | Innovación Educativa

# data[].attributes.attachment_link.title
Etapas por las que pasa un estudiante que inicia la educación virtual

# data[].attributes.headline
L'estudiant virtual i la competència tecnològica

# data[].attributes.subject
L'estudiant virtual i la competència tecnològica

# data[].attributes.body
En aquest sentit, Borges, F. (2007) concreta que:
" L' estudiant en línia "posseeix destreses tecnològiques, de comunicació, de navegació i informacionals, tot  posseint algunes o moltes de les destreses necessàries en la societat TIC."

Tal i com es desprenia del debat al fòrum, s'ha de dominar mínimament el fet tecnològic, però si més no, no cal ser cap "super-expert". Així doncs, també segons Bautista, G., Borges, F. i Forés, A. (2006: p.39):
"L'estudiant s'ha de moure amb comoditat tot i que no ha de ser un especialista en tecnologia (això val també per un docent dins un EVA). Doncs, el discent s'assegurarà que disposa de tots els programes necessaris per seguir el curs, i de que funcionen correctament."

Recupero la idea que exposa Gros, B. (2011: pàg. 42): "La tecnologia no defineix a un estudiant virtual, ser estudiant en línia és ser competent en un conjunt d'accions. Es tracta de saber què s’ha de fer a l'estudiar en un entorn digital, què esperen els demés de tu i què pots esperar tu dels demés. Es tracta de saber quina actitud, expectativa i comportaments són els més adequats per aprendre en un entorn telemàtic."

# data[].attributes.body
- Bautista, G., Borges, F.  i Forés, A. (2006) Didáctica universitària en entornos virtuales de enseñanza-aprendizaje. Narcea Edicions. Madrid.

- Borges, F. (2005). La frustración del estudiante en línea. Causas y acciones preventivas. Digithum. Editorial UOC. Barcelona. Accessible a:
http://www.uoc.edu/digithum/7/dt/esp/borges.pdf

- Borges, F. (2007). L'estudiant d'entorns virtuals. Una primera aproximació. Digithum. Editorial UOC. Barcelona. Accessible a:
http://www.raco.cat/index.php/Digit/article/viewFile/73045/83402?ajax=truehttp://materials.cv.uoc.edu/cdocent/U7NZWCCOKDKKM4RXWIAL.pdf?ajax=true

- García Aretio, L. (Coord.)  (2007).
De la educación a distancia a la educación virtual. Ariel. Barcelona.

- Gros, B. (2011). Evolución y retos de la educación virtual: construyendo el e-learning del siglo XXI. Editorial UOC.

- Guitert, M i Area, M. (2005). Introducción al e-learning. La educación en la sociedad de la información. Barcelona. UOC.

- Hara, N i Kling, R. (1999).
Students’ frustration with a web-based distance education course. First Monday. Vol. 4, núm. 12.

- Parra, O. (2008). El estudiante adulto en la era digital. Apertura, vol. 8, núm. 8. Universidad de Guadalajara. Mèxic. Accessible a:
http://www.redalyc.org/articulo.oa?id=68811215003

- Pérez, M. i Guitert, M. (2011). Aprendre i ensenyar en línia: canvi de rol dels agents implicats en els processos educatius en el context de l'educació superior. Editorial UOC. Barcelona. Accessible a:
http://cv.uoc.edu/annotation/cd0c7ad9ee0e459c4658c8e2915bb123/464096/PID_00173063/modul_1.html#w26aab5b9

- Tresman, S. (2002). Towards a strategy for improved student retention in programmes of open, distance education: a case study from the open university UK. International Review of Research in Open and Distance Learning.