# data[].attributes.headline
משואה לתקומה

# data[].attributes.subject
משואה לתקומה

# data[].attributes.body
ב"ה זכינו להקים מדינה ולצאת מתוך החושך של השואה לאור גדול!
עם ישראל חי! וכל יום שאנו חיות, מחייכות ועושות מעשה טוב זה הניצחון של העם שלנו!

# data[].attributes.headline
מעוז אהובות שלנו!! לא יכלנו לעשות פעולה השבוע על יום השואה כי היינו באולפנה..                                                                                                                              אז שמנו כאן כמה קטעים יפים ליום השואה, אפשר לקרוא ולהתחבר✨            ושבע"ה ניגדל מהיום הזה ונזכה להוסיף רק אור וטוב בעולם בניגוד למה שהנאצים ימח שמם ניסו לעשות!

# data[].attributes.subject
מעוז אהובות שלנו!! לא יכלנו לעשות פעולה השבוע על יום השואה כי היינו באולפנה..                                                                                                                              אז שמנו כאן כמה קטעים יפים ליום השואה, אפשר לקרוא ולהתחבר✨            ושבע"ה ניגדל מהיום הזה ונזכה להוסיף רק אור וטוב בעולם בניגוד למה שהנאצים ימח שמם ניסו לעשות!

# data[].attributes.body
אם יש לכן מה להגיד ולשתף מוזמנות להתקשר אלינו או לשלוח הודעה💗

# data[].attributes.headline
מסירות נפש על המצוות                                                 ניצול השואה אברהם אביאל ליפקונסקי אמר-                          

# data[].attributes.subject
מסירות נפש על המצוות                                                 ניצול השואה אברהם אביאל ליפקונסקי אמר-                          

# data[].attributes.body
שמרתי את התפילין על גופי כל הזמן. גם בפרטיזנים. זכרתי שמי שלא מניח תפילין אין לו עולם הבא. לא רציתי לאבד את העולם הבא.

# data[].attributes.body
מילים ולחן: אורן הופמן
נזכור את אותם ימים אפלים
בהם האנושות איבדה את צלמה
אימה חשוכה ירדה על הארץ
ואין היגיון, ולא נותרה תקווה.

אלפים ורבבות נשלחו אל המוות
מספר על היד וטלאי על החולצה
ילדים תמימים פעורי עיניים
עומדים המומים מול עוצמת השנאה.

שישה מיליון מבני אחינו
נשלחו אל מותם והעולם שותק
שישה מיליון מבני עמנו
ייאוש, רעב, כאב - לאן יפנה הלב?

אנו - דור שני, דור שלישי ורביעי
נזכור ולא נשכח את פשעי העבר

נשמור על הבית ועל המדינה
לעולם לא נסכים לאותו גורל אכזר.

שישה מיליון מבני אחינו...

# data[].attributes.headline
סדר יומו של ילד בגטו

# data[].attributes.subject
סדר יומו של ילד בגטו

# data[].attributes.body
"עברנו לגטו שהוקם בעיר סטניסלבוב. הכי חשוב היה למצוא עבודה. מי שעבד קיבל אוכל.
דודי, אחי אמי, היה רפד ידוע בעיר, והגרמנים לקחו אותו לעבוד בריפוד ובתפירת וילונות לבית מלון שנבנה מחוץ לגטו. לאחר כמה ימי עבודה אמר דודי לממונה הגרמני על העבודה, שיש ילד יהודי שתמיד עזר לו בעבודתו וכדאי שיעבוד איתו. הוא התכוון אליי... בכל בוקר, בשעה 04:00, יצאנו קבוצה של חמישים יהודים לעבודה בצד הארי. הלכנו ברגל עד הצד השני של העיר. חברי הקבוצה היו נותנים לי תכשיטים או חפצי ערך קטנים, ואני הייתי מתחמק מן העבודה ומחליף את חפצי הערך במעט תפוחי אדמה וירקות. בעבורם זו הייתה התקווה היחידה להשיג מזון נוסף לבני משפחותיהם בגטו. אני קיבלתי חלק קטן מה"תוצרת" שהבאתי ונתתי אותו לבני ביתי. אסור היה לאיש לעזוב את מקום העבודה. חיילים גרמנים שמרו על מבואות הבניין. נהגתי לחמוק לרחוב מבעד פתח שמצאתי במרתף הבית ודרכו חזרתי עם המזון(...)"

# data[].attributes.body
הם לא הרגו אותם מפני שהיו חלשים מהם,אלא מפני שהיו טובים מהם.
הם לא הרסו את הגטאות מפני שהפיצו חייידקי טיפוס ומגפות,אלא מפני שגם בצפיפותם הפיצו קרני אור וקדושה שהטמאים לא יכלו לעמוד בפניהם.
הם לא הציתו את בתי ישראל אלא מפני שהאינסטינקט לחש להם: אלא הם הבתים היחידים בעולם שבנה לעצמו עם מבלי לעשוק עם אחר.
הם התפרצו לחדרי הבתים האלה מפני שהרגישו שבפינות האפלות ההם בכל הדולק ובכל התלאות מקננת ירושת דורי דורות של כיסופים לחיים טהורים של יראת החטא, של ביטול כל ממלכות הארץ לעומת ממלכת שמיים.
הם שיברו את רהיטי הבית מפני שאפילו בביתו של האחרון שבישראל עמד שולחן,שיהודי כשר בסעודתו הצנועה העלה אותה לדרגת מזבח. הם ניפצו את המיטות,מפני שגם מקרשי עץ אלה עלה אליהם ריח חיי המשפחה שישראליים הזכים וחנק את החזירים כאשר יחנקו אדים מרעילים.
הם התעללו ביונקים אילמים,מפני שכבר ממבטו של ילד יהודי בן יומו מבריקה תביעת הצדק ומסנוורת עיני רשעים. הם שתפרקו לעליות הקיר, מקום שם ישבו תינוקות של בית רבן ועסקו בתורה בקול חנוק, מפני שכל עוד הד זה נשמע בעולם, אין השטן יכול לישון במנוחה.
הם חיללו את כתבי הקודש, מפני שמהאותיות המתות בוקע הקטרוג,הלגלוג,הבוז לכל ישותם.
עליך הרגונו כל היום.
(עזריאל קרליבך)

# data[].attributes.headline
אדם שיש לו למה שלמענו יחיה יוכל לשאת כמעט כל איך 

# data[].attributes.subject
אדם שיש לו למה שלמענו יחיה יוכל לשאת כמעט כל איך 

# data[].attributes.body
"תמיד היו הזדמנויות לבחירה. יום יום, שעה שעה, נקראת לחתוך הכרעות, הכרעות שקבעו, אם תיכנע או לא תיכנע לכוחות שאיימו לשלול ממך את עצם ישותך, את חירותך הפנימית: שקבעו אם תהיה או לא תהיה כדור משחק בידי הנסיבות."

(ויקטור פראנקל)
●●●●●●●●●●●●●●●●●●●●●●●●●●●●●●●●
ויקטור פראנקל הוא סופר יהודי שנספה בשואה, במהלך השואה הוא כתב את הספר "האדם מחפש משמעות", בספר נכתב המשפט הבא- "מי שיש לו למה שלמענו יחיה יוכל לשאת כמעט כל איך"
הכוונה היא שאדם שיש לו מטרה מסויימת בחיים, כדי להגיע אליה הוא יוכל להתגבר על כל מכשול למען המטרה!
המון יהודים בשואה התגברו על אתגרים אדירים כדי להצליח במטרה שלהם- להניח תפילין, להדליק נרות חנוכה, לאכול מצה בפסח ולשמור על היהדות כמה שאפשר.