# data[].attributes.headline
9-Б клас: філологічн

# data[].attributes.body
9-Б клас: філологічний профіль

# data[].attributes.headline
9-Б клас: філологічн

# data[].attributes.body
9-Б клас: філологічний профіль

# data[].attributes.headline
9-Б клас: філологічн

# data[].attributes.body
9-Б клас: філологічний профіль

# data[].attributes.headline
9-Б клас: філологічн

# data[].attributes.body
9-Б клас: філологічний профіль

# data[].attributes.headline
9-Б клас: філологічн

# data[].attributes.body
9-Б клас: філологічний профіль

# data[].attributes.headline
9-Б клас: філологічн

# data[].attributes.body
9-Б клас: філологічний профіль

# data[].attributes.headline
11-В клас: математич

# data[].attributes.body
11-В клас: математичний профіль

Народ, творячи з якоїсь події легенду, – а Крути, без сумніву, є й будуть однєією з найвеличніших легенд нашої нації, Народна мудрість і національний геній – ця найвища земна справедливість, – творячи свої легенди і міфи, підносячи дану історичну подію до височини – не помиляються. Не помилилися вони й у випадку Крут. Євген Маланюк

# data[].attributes.body
Павло Тичина — Пам’яті тридцяти (1918)

На Аскольдовій могилі

Поховали їх –

Тридцять мучнів українців

Славних, молодих…

На Аскольдовій могилі

Український цвіт! –

По кривавій по дорозі

Нам іти у світ.

На кого посміла знятись

Зрадницька рука?

Квітне сонце, грає вітер

І Дніпро-ріка…

На кого завзявся Каїн?

Боже, покарай! –

Понад усе вони любили

Свій коханий край.

Вмерли в Новім Заповіті

З славою святих. –

На Аскольдовій могилі

Поховали їх.

# data[].attributes.body
Яворська Ольга - Крути (1993)

День помирав, як недобитий лебідь,
Ніч перейняла невимовний біль.
Здригались зорі в сполотнілім небі
І тихо падали в криваву заметіль.
Стогнали Крути і молився вітер,
Цілуючи скривавлені сліди:
Вас мало, діти, вас так мало, діти,
Супроти п'яної московської орди.
В пекучий сніг... Навзнак... Не на коліна.
Заплакав місяць в зоряну блакить.
Всі — як один... Кріпися, Україно,
Хоч їхня смерть вовік не відболить.

# data[].attributes.headline
Кінострічка "Крути 1918"

# data[].attributes.subject
Кінострічка "Крути 1918"

# data[].attributes.headline
8-В клас: математичний профіль

# data[].attributes.subject
8-В клас: математичний профіль

# data[].attributes.headline
9-В клас: математичний профіль

# data[].attributes.subject
9-В клас: математичний профіль

# data[].attributes.body
На підкріплення українських частин у Крути були скеровані.Перша Українська юнацька (юнкерська) школа імені Б.Хмельницького в складі 400-450 курсантів і 20 старшин (офіцерів). До них приєдналася перша сотня (116-130 осіб) новоствореного добровольчого студентського куреня січових стрільців. Значна частина студентів і гімназистів не мали достатньої військової підготовки, були погано озброєні і екіпіровані. До курсантів, студентів і гімназистів приєдналися ще  майже  80 добровольців із підрозділів місцевого Вільного козацтва з Ніжина.

Згідно з різними підрахунками, в Крутах 29 січня 1918 року перебували до 520 українських вояків, юнаків та студентів, які мали на озброєнні до 16 кулеметів і бронепоїзд.

Росіян було приблизно в 10 разів більше (майже  4800 осіб). Вони мали бронепоїзд і артилерію.
Однією з найбоєздатніших українських частин у Чернігівській області був бойовий відділ 1-ї Української військової юнацької школи сотника Аверкія Гончаренка. Спільно з іншими військовими підрозділами та  добровольцями 25-27 січня вони героїчно обороняли вузлову залізничну станцію Бахмач. Однак під загрозою оточення захисники змушені були відступити до станції Крути, де почали укріплюватися.

Щоб зупинити наступ на Київ, проти збройного війська пішло близько 600 добровольців, до лав яких входили в основному студенти і кадети.
Молоді українці змогли затримати російське військо на чотири дні. За різними даними, в боях загинуло від 70 до 100 українців.

# data[].attributes.headline
9-Г клас: філологічний профіль

# data[].attributes.subject
9-Г клас: філологічний профіль

# data[].attributes.body
Балада про Крути

# data[].attributes.attachment_link.title
Áàëàäà ïðî Êðóòè

# data[].attributes.attachment_link.description
Ïàâëî Äâîðñüêèé - Áóäóéìî Õðàìè

# data[].attributes.attachment_link.metadata.artist
Ïàâëî Äâîðñüêèé

# data[].attributes.attachment_link.metadata.album
Áóäóéìî Õðàìè

# data[].attributes.attachment_link.metadata.title
Áàëàäà ïðî Êðóòè

# data[].attributes.headline
10-Б клас: філологічний профіль

# data[].attributes.subject
10-Б клас: філологічний профіль

# data[].attributes.headline
11-Б клас: філологічний профіль

# data[].attributes.subject
11-Б клас: філологічний профіль

# data[].attributes.body
Дажбожич - Крути
Скипіло образою серце юнацьке —

І триста із кращих, найкращих пішло,

Згадавши за предків, за славу козацьку

Зогиджене місто і темне село...

Пішли і понесли у жертву державі —

Всю радість юнацтва, кохання та кров.

І сяєвом дивним в кривавій заграві

Ненависть зайнялась, заблисла любов!

Хай з півночі сунуть кацапськії валки,

Мов орди монголів, мов гунів стада,

Хай грозить їм привид далекої Калки,

Когорта завзяттям горить молода.

Назустріч шість тисяч нащадків Андрія,

Від жаху застигли лани біля Крут!

Бо триста, лиш триста (хоч світить їм мрія)

Завмерли у лаві залізній і... ждуть...

Бій бачив лиш Крутів будинок низенький.

Залякані села, німії поля...

Шість тисяч і — триста — страшні ті обценьки!

І жертву приняла козацька земля!..

Та прийде пора: знов заграють гармати.

Їх гомін могутній вітри понесуть...

В дні бою і слави, в дні помсти-відплати.

Порвем міліони легендою Крут!

Леонід Перфецький - Бій під Крутами

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
Boats and boating--Equipment and supplies

# data[].attributes.headline
9-А клас: історичний профіль

# data[].attributes.subject
9-А клас: історичний профіль

# data[].attributes.body
29 січня 2021 року виповнюється 103 роки з часу бою на залізничній станції Крути між військовими підрозділами Української Народної Республіки та російською більшовицькою армією під командуванням М. Муравйова. Бій під Крутами був одним з етапів неоголошеної війни Радянської Росії проти незалежної України у 1917-1920 роках. Особливістю бою під Крутами є те, що в ньому на захист Української Народної Республіки добровільно стали київські студенти, гімназисти та юнаки військової школи супроти ворога, який мав багаторазову чисельну перевагу. Саме тому бій під Крутами, незважаючи на те, що він завершився військовою поразкою для Української Народної Республіки, на довгі часи став для патріотів України прикладом героїчного подвигу і звитяги в ім’я України та її незалежності. Подвиг крутянців навчає, що свобода і доля України залежать від готовності кожного українського громадянина поважати і захищати інтереси своєї країни.

# data[].attributes.headline
10-А клас: історичний профіль

# data[].attributes.subject
10-А клас: історичний профіль

# data[].attributes.body
Крути – одна з трагічних і водночас легендарних сторінок в історії українських визвольних змагань 1917-1921 років. Бій під Крутами відбувся 29 січня 1918 року між Ніжином і Бахмачем на Чернігівщині, за 130 кілометрів на північний схід від Києва під час наступу на Київ військ більшовицької Росії під проводом полковника Михайла Муравйова. Було відбито кілька атак, бойові втрати складали до 300 убитих, поранених, полонених. Після розстрілу більшовики не дозволили поховати тіла загиблих. Лише після визволення Києва 19 березня 1918 року відбувся урочистий похорон полеглих у бою під Крутами на Аскольдовій могилі. Після здобуття Україною незалежності подвиг героїв Крут зайняв гідне місце в пантеоні національної слави, став символом патріотизму і жертовності у боротьбі за державну незалежність. На державному рівні цей день почали відзначати з 2003 року. Сьогодні ми вшановуємо юних Героїв Крут, які понад сторіччя тому зробили неможливе - на чотири доби зупинили більшовицьку армію, яка сунула на Київ, щоб задушити молоду Українську державу. Вище за власне життя молоді українці поставили свободу і гідність, Незалежність своєї держави. Зв’язок бою під Крутами з подіями на сході України можна побачити. 102 роки минуло з часу тих трагічних подій, а боротьба з Росією за нашу незалежність та територіальну цілісність триває. Саме тому нам важливо знати та пам’ятати про ці події, вшанувати загиблих та взяти приклад з патріотизму та героїзму українців. Громадяни України і зараз кладуть життя за нашу з вами свободу. Їх вчинки мають надихати нас та спонукати проявляти людяність і любов то рідної країни.  Шануймо та поважаймо їх відданість Батьківщині!

# data[].attributes.headline
11-А клас: історичний профііль

# data[].attributes.subject
11-А клас: історичний профііль

# data[].attributes.body
29 січня 1918 року, Крути
На залiзничнiй платформi в Крутах перебувало до 520 українських юнкерів, студентів та гімназистів, озброєних 16 кулеметами та однією гарматою.
Одна студентська чота потрапила у полон. 29 героїв були розстріляні або замордовані. Серед них опинилися:
-7 студентів Українського Народного університету
- 6 студентів Київського університету Св. Володимира
- 7 гімназистів 2-ї Кирило-Мефодіївської гімназії

20 лютого 2014 року, Київ
Спецпризначенці з автоматами Калашникова і снайперськими гвинтівками ведуть вогонь по учасниках "Євромайдану". Розстріл "Небесної сотні". Серед тих, хто померли від вогнепальних поранень, опинились:
- Байдовський Сергій, 23 роки
- Войтович Назар, 17 років
- Голоднюк Устим, 19 років
- Гурик Роман, 19 років
та інші

Квітень 2014 - сьогодення
Війна на сході. Російська збройна агресія проти України.
Нині на фронті перебувають люди різні за віком. На жаль, у стрічці новин нерідко з'являються повідомлення про загиблих, серед яких присутні імена сотень молодих хлопців та дівчат.

Хронологія подій в Україні пронизана героїзмом людей, що в різні часи боролись за справедливість та незалежність. Під Крутами творилася історія молодої, як і бійці-крутяни, держави. Тож важливо пам'ятати, що на варті майбутнього стоїмо ми - активна і патріотична, сповнена сил молодь, яка власними зусиллями, вірою, любов'ю до рідної країни має творити сьогодення, як колись наші попередники робили це раніше. Ми маємо надихатись їхніми вчинками, зберігати пам'ять про їх шляхетність, аби самим стати гідними називатись українцями, і не лише словами, але і діями підтверджувати це звання, як зробили це герої Крут, герої Євромайдану та як роблять це нині герої війни на Донбасі.

# data[].attributes.headline
Збірник документів і матеріалів "Бій під Крутами в національній пам'яті". ІНСТИТУТ НАЦІОНАЛЬНОЇ ПАМ'ЯТІ

# data[].attributes.subject
Збірник документів і матеріалів "Бій під Крутами в національній пам'яті". ІНСТИТУТ НАЦІОНАЛЬНОЇ ПАМ'ЯТІ

# data[].attributes.body
https://old.uinp.gov.ua/sites/default/files/userupload/kruty_zbirnyk_2013.pdf

# data[].attributes.headline
8-А клас: історичний профіль

# data[].attributes.subject
8-А клас: історичний профіль

# data[].attributes.body
КРУ́ТИ – проміжна станція Південно-Західної залізниці на лінії Бахмач–Ніжин. Знаходиться побл. с. Пам’ятне Борзнян. р-ну, за 3 км від однойм. села Ніжин. р-ну (обидва – Черніг. обл.) та за 146 км від Києва. Ст. К. відкрито 1868. У 1-й пол. 1890-х рр. вона стала вузловою: 1891 прокладено лінію до Чернігова, 1894 – до ст. Ічня (нині Черніг. обл.). Від 1920-х рр. – проміжна (залізничні колії прокладено до Чернігова та Прилук з Ніжина, а від К. розібрано). 16(29) січня 1918 тут відбувся бій загону юнкерів 1-ї Київ. юнац. школи ім. Б. Хмельницького (4 сотні по 150 юнкерів, 20 старшин, 18 кулеметів; ком-р – сотник А. Гончаренко) та 1-ї сотні новоствор. студент. куреня (115–130 добровольців – студентів Укр. нац. ун-ту, Київ. ун-ту, гімназистів старших класів; ком-р – сотник Омельченко) з більшов. військами (6 тис. червоногвардійців і матросів), які наступали на Київ. Не зважаючи на нерівність сил, укр. стороні вдалося відбити кілька атак (наступ розпочався бл. 9-ї год. ранку, бій тривав понад 5 год.).

Через небезпеку оточення А. Гончаренко наказав відійти до ешелону, який чекав за 2 км. Юнкери відступали під прикриттям насипу, а у студент. сотні спереду та позаду була відкрита місцевість. З цієї причини сотник Омельченко вирішив спочатку багнет. атакою відбити супротивника. Оскільки студентам протистояли профес. вояки, сотня зазнала знач. втрат. Одна із чот студент. сотні потрапила в полон – відступаючи, вона втратила у сутінках орієнтир і вийшла на станцію, вже зайняту більшовиками. Втрати українців склали бл. 300 вбитих, поранених і полонених (27 юнаків розстріляно). Командування Армії УНР розуміло стратег. важливість оборони бахмац. напряму, однак унаслідок різних причин не змогло надіслати підкріплення. Зокрема у цей час побл. залізнич. ст. Бобрик (нині Шевченкове Бровар. р-ну Київ. обл.) знаходився Гайдамац. кіш Слобід. України під кер-вом С. Петлюри, однак він, отримавши звістку про повстання на з-ді «Арсенал» (16–22 січня (29 січня – 4 лютого) 1918) – зброй. виступ, організований Київ. ком-том більшов. партії проти УЦР,– вирушив у Київ. 5 березня 1918 Військ. мін-вом УНР утвор. комісію для з’ясування обставин бою під К. До її складу увійшов чл. УЦР О. Шульгин, який втратив у цьому бою брата В. Шульгина. Через 2 тижні тіла 28-ми студентів перевезли до Києва та перепоховали на Аскольдовій могилі. На похороні М. Грушевський назвав юнаків, які загинули в нерів. боротьбі, героями. Того ж року П. Тичина написав вірш «Пам’яті тридцяти».