# data[].attributes.attachment_link.description
Easily create beautiful interactive video lessons for your students you can integrate right into your LMS. Track students' progress with hassle-free analytics as you flip your classroom!

# data[].attributes.attachment_link.title
Tarraco Viva - Tarraco Viva - El Festival Romano de Tarragona

# data[].attributes.attachment_link.description
Del 8 al 21 de mayo vuelve Tarraco Viva, el Festival Romano de Tarragona.

# data[].attributes.body
Tarragona Romana - Documental de La 2, on explica com era l'antiga Tàrraco.

# data[].attributes.headline
Espacios Virtuales: Casa Salvius en Carthago Nova

# data[].attributes.subject
Espacios Virtuales: Casa Salvius en Carthago Nova

# data[].attributes.attachment_link.title
Espacios Virtuales: Casa Salvius en Carthago Nova

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Los números romanos son el sistema de numeración que se utilizana en el antiguo Imperio romano. Los símbolos de la numeración romana corresponde a letras, que representan diferentes valores y se suman o restan según su colocación, para poder expresar diferentes cifras. Actualmente, seguimos aprendiendo los números y símbolos romanos en Primaria, en los colegios, ya que hoy en día se sigue utilizando esta numeración en algunas ocasiones, como para hablar de siglos, nombrar a los reyes, o para denominar eventos que se celebran cada año.

Si nos remontamos un poco en la historia, sabremos que los números romanos o sistema de numeración romana, se basa en la numeración etrusca. La numeración etrusca era aditiva, es decir, que todos los símbolos se suman unos a otros. La numeración romana dió una vuelta más y evolucionó un paso más. En el caso de los romanos, los símbolos para representar los números suman, pero también restan. Por tanto, decimos que es un sistema sustractivo (es decir, que resta). Un sistema en el que algunos de los signos también restan, según su colocación.

Los números romanos por tanto forman parte de un sistema sustractivo, a diferencia de la numeración etrusca.

Los números romanos para niños

La numeración romana se representa con letras. Cada una de las letras tiene asignado un valor, y los números se construyen uniendo estos símbolos, que, según unas reglas, suman o restan. ¿Cómo podemos saber las reglas para leer y escribir los números en romano? Las reglas para formar los números romanos hay que aprenderlas de memoria. Las reglas son sencillas, y una vez que las hemos aprendido, podemos transcribir cualquier cantidad de ordinal a romano.

Esta hoja está indicada para Primaria. Te hemos preparado una hoja para imprimir con los símbolos romanos de cada número y las reglas para escribrirlos y leerlos correctamente:

Los símbolos

Para expresar diferentes cantidades con estos símbolos, debemos aprender las siguientes reglas, ya que la colocación incorrecta de cada una de estas letras o símbolos puede generar confusión y expresar un número equivocado. Ten en cuenta que algunos de los símbolos restan según su colocación.

Las reglas para leer y escribir en números romanos son las que veremos a continuación. Conocer los conceptos de unidades, decenas y centenas es de gran ayuda a la hora de pasar de números arábigos a romanos. Estas actividades con el ábaco ayudarán a los niños que todavía no tengan claros los conceptos de unidad, decena y centena.

Reglas de los símbolos romanos

Los números romanos se leen de izquierda a derecha, y de mayor a menor.

Cuando hay un símbolo seguido de otro de igual o inferior valor: suma.

Si hay un símbolo de valor menor a la izquierda de otro: resta*

Los símbolos V, L, D siempre suman. Nunca pueden estar a la izquierda de uno de mayor valor para restarse.

Agunos símbolos se pueden repetir hasta 3 veces. Estos símbolos son: I, D, C, M

Los símbolos que se repiten siempre suman. Cualquiera de ellos solo se puede restar una vez.

Hay símbolos que no se pueden repetir, estos son los múltiplos de 5: V, L, D.

* Respecto al tercer punto: Si hay un símbolo de valor menor a la izquierda de otro, resta. Solo se pueden restar los símbolos múltiplos de 10 y la unidad (I). Los símbolos que se pueden restar, solo pueden hacerlo de la siguiente forma:

I se puede restar a V y D. Ejemplo: 9 en números romanos: IX, 4 sería IV

X se puede restar a L y C. Ejemplo: 90 en números romanos XC. 40 sería XL

C se puede restar a D y M. Ejemplo, 900 se escribe CM, y 400 se escribe CD en símbolos romanos.

Por ejemplo, 99 en números romanos es XCIX. En el caso del número 99, en números romanos lo dividimos en dos partes. XC es 90 (a 100, le restamos 10, o lo que es lo mismo: XC). IX es 9 (al número 10 le restamos 1, o lo que es lo mismo: IX). Por tanto, el número 99 en símbolos romanos sería 90 + 9 = 99. XC + IX= XCIX, 99.

Enseña los números romanos a niños de Primaria que ya sepan sumar y restar.

Si tienes dudas acerca de los símbolos romanos, los números y como escribirlos, te recomendamos este conversor de calcuworld para hacer aquellas comprobaciones que necesites.

Números romanos del 1 al 100

Además de la hoja para estudiar las reglas y aprender a formar los números, también te dejamos una hoja de estudio con los símbolos romanos del 1 al 100. Con la siguiente hoja, los niños pueden aprenderse los números romanos del 1 al 100 de una forma sencilla y sobre todo muy visual. También te puede servir para corregir o autocorregir los ejercicios.

Puedes guardar esta imagen para imprimir y repasar los números romanos cuando quieras. Deja que los niños se aprendan la hoja de los símbolos romanos de números. Estos son los números del 1 al 100 en romano:

A continuación, vamos a hacer algunos ejercicios con esta numeración.

Ejercicios

Te proponemos estos ejercicios con los números romanos. En los cuatro primeros ejercicios relacionamos los números arábigos con sus símbolos romanos. Los niños relacionan con flechas cada uno de estos números:

Los siguientes ejercicios nos muestran una serie de cajas con números. Para completar el ejercicio, los niños deben escribir debajo el número romano correspondiente. También a la inversa. En las siguientes cuatro fichas, nosotros te damos los símbolos romanos, y los niños deberán escribir el número correspondiente:

El siguiente bloque de ejercicios nos muestra un número y tres opciones, en las que los niños deberán marcar la opción correcta. En las primeras cuatro fichas, os damos el número romano, en las siguientes, os damos los números y los niños deberán elegir el símbolo romano correcto.

Si quieres ampliar el ejercicio, puedes pedir a los niños de Primaria que además de marcar el correcto, tachen aquellos números que no sean correctos, que incumplan las reglas de la lectura de números romanos.

Cuaderno PDF de números romanos

Si te han gustado estas fichas de numeración romana para Primaria, te dejamos el cuaderno PDF para que puedas descargar cómodamente todas ellas. Imprime este cuaderno de actividades para tener este recurso de Primaria disponible. Descarga el cuaderno gratis. Si quieres descargar este cuaderno de ejercicios, puedes hacerlo en el enlace que encontrarás a continuación:

¿Para qué se utilizan los números romanos?

Los números romanos se siguen utilizando en la actualidad. Nosotros no nos expresamos ni escribirmos en números romanos tal como utilizamos los números cardinales y ordinales, pero si los seguimos utilizando en algunas ocasiones. ¿Quiéres saber cuáles?

Nombres de los siglos. Por ejemplo, siglo 19 en números romanos es: Siglo XIX. Siglo 20 sería: XX.

Para nombrar a los reyes. Por ejemplo, Felipe VI.

Nombres de concursos, festivales, fiestas

Películas de una misma saga

Nombrar diferentes tomos del mismo libro

¿Te gustaría saber más acerca de este tipo de numeración? Si estás buscando más información, te recomendamos este artículo de Wikipedia, que nos encanta. En el artículo puedes aprender sobre la historia de la numeración romana, y sobre todo, los errores más comunes a la hora de escribir los símbolos.

Nos gustaría terminar enseñándote el vídeo de nuestro canal de YouTube donde te mostramos este cuaderno. Recuerda que puedes suscribirte para ver siempre nuestros nuevos materiales.

# data[].attributes.attachment_link.title
Números Romanos para Niños. Ejercicios y Cuaderno PDF

# data[].attributes.attachment_link.description
Los números romanos son el sistema de numeración que se utilizana en el antiguo Imperio romano. Los símbolos de la numeración romana corresponde a letras, que representan diferentes valores y se suman o restan según su colocación, para poder expresar diferentes cifras.

# data[].attributes.body
Activitat relacionada amb el documental on els alumnes hauran d'omplir-ho amb la informació més rellevant que aporta el vídeo.

# data[].attributes.attachment_link.title
ACT 2. Monuments importants tarragona .pdf

# data[].attributes.body
Presentació que recull els aspectes més importants de la vida dels romans. Autora: Marina Rofes Estopà

# data[].attributes.attachment_link.description
Amb la frase Tarraco Escipionum opus (“Tàrraco fou obra dels Escipions”), Plini, a finals del segle I dC, ens remuntà al moment fundacional de la ciutat. En efecte, Tàrraco sorgeix arran de l’arribada dels exèrcits romans a la Península Ibèrica el 218 aC, en el marc de la confrontació bèl·lica entre…

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
TÀRRACO

Els romans van arribar al que ara és Tarragona a l'inici de la segona guerra púnica (218 a.C.), quan Gneu Corneli Escipió, per afermar la nova dominació romana des d'Empúries fins al riu Ebre, va atacar un campament cartaginès situat a la vora d'un poblat ibèric anomenat Kese, a la part baixa de l'actual Tarragona, prop de mar. Poc després Tàrraco va esdevenir la principal base d'hivernada dels exèrcits romans d'Hispània, comandats pels germans Escipió, i, morts aquests, per Publi Corneli Escipió el jove. Per això Plini va qualificar la ciutat de Scipionum opus, obra dels Escipions ( Història natural, III, 4, 21). El campament militar es va situar dalt del turó que dominaria la futura àrea de la ciutat i s'envoltaria d'una sòlida muralla.

Acabada la segona guerra púnica, Tàrraco va seguir sent una base militar fonamental en la consolidació i l'extensió del poder romà sobre la península Ibèrica, gràcies a la seva posició estratègica de port pròxim a l'Ebre i a les illes Balears, ben comunicat amb Itàlia i amb la Meseta castellana. La presència militar i les comunicacions també van convertir en un lloc atractiu per als comerciants itàlics, ahora que esdevenia el centre d'un territori colonitzat per mitjà de uillae i conreat intensivament (vinya, olivera i horta).

Durant els primers dos segles d'existència la ciutat degué tenir l'estatus de federada, i no va ser fins a la segona meitat del sege I a.C. que va adquirir la categoria de colònia amb el nom oficial de Colonia Iulia Vrbs Triumphalis Tarraco, tot i que resta dubtós si el nou estatus va ser en temps de Juli Cèsar o d' August, que va establir-s'hi durant els dos anys de guerres càntabres. Així mateix es va convertir en capital de l'extensa província de la Hispània Citerior Tarraconense, a més del seu propi conuentus o districte judicial.

El reconeixement de la seva capitalitat, que fins llavors degué ser exercida només de facto, va implicar l'interès de Roma per monumentalitzar Tàrraco a fi d'augmentar-ne el prestigi i fer-ne un centre difusor de la propaganda imperial. El primer projecte, executat en època d'August, va comprendre la reforma del fòrum de la ciutat i el teatre, tots dos a la part baixa, propera al port. El segon programa va ser força més ambiciós: la construcció durant el període de la dinastia flàvia d'un immens complex a la part alta de la Tàrraco format pel circ i per un nou fòrum destinat a les necessitats de la província. Poc després el procés es va culminar amb l'edificació de l'amfiteatre a principis del s. II d.C.

Tàrraco ser capdavantera en el culte imperial a Occident: va dedicar un altar a August, sobre el qual va créixer miraculosament una palmera. Després de la seva mort va aixecar un temple, probablement al fòrum provincial, dedicat al mateix emperador, ja divinitzat. La foto ( MNAT) representa un sesterci encunyat a Tàrraco en honor d'August amb la representació del seu temple.

El difícil relleu del seu emplaçament i, potser, el seu creixement paulatí van impedir en gran mesura que la ciutat seguís l' estructura típica de les fundacions romanes. Tàrraco, construïda en el vessant d'un turó que descendia fins al mar, s'esglaonava en una sèrie de grans terrasses. El circ n'ocupava tot una i migpartia la ciutat: en les dues superiors es va edificar el fòrum provincial (en una el temple i en l'altra la plaça de representació-, mentre que els nivells inferiors, que baixaven fins al port, eren les àrees residencials, amb el fòrum de la colònia situat en l'extrem sud-oest de la ciutat, en comptes d'ocupar un espai més central com era costum. Les exigües restes d'un carrer ( decumanus) pertanyent a l' àrea residencial immediata a la basílica fan pensar que el traçat viari era ortogonal. Si prenem com a model aquesta quasi única mostra hem de suposar que els carrers feien un fort pendent, estaven empedrats i disposaven de clavagueres Els edificis que s´hi observen són modestos: una casa amb un petit peristil i algunes tabernae (establiments comercials), una d'elles amb habitatge a la rebotiga. El port, el teatre i l' amfiteatre quedaven fora muralla. Tres aqüeductes proveïen d'aigua la ciutat.

Des del segle I a.C. al II d.C. Tàrraco coneix una gran prosperitat econòmica paral·lela al favor imperial, però a finals del mateix segle II d.C. part de les elits de la ciutat van sofrir la repressió de l'emperador Septimi Server per haver donat suport al seu rival Albí. A partir d'aleshores s'inicia la decadència de la ciutat, malgrat que tindrà períodes de revifada. El 260 Tàrraco va ser devastada pels francs. Amb la reforma administrativa de Dioclecià la província Tarraconense va quedar molt reduïda i, ja sota els reis visigots, al segle V, perd la capitalitat a favor de Bàrcino i Toledo. Tanmateix la continuïtat de la seu del bisbe metropolità li va assegurar un paper encara important.

Des del segle III d.C. el nucli urbà va patir una forta transformació: l'àrea residencial, a la part baixa de la ciutat, va anar-se despoblant progressivament, mentre que els grans espais del fòrum i del circ de la zona alta van perdre les seves funcions públiques per omplir-se d'habitatges, que aprofitaven les estructures dels antics monuments esdevinguts obsolets. Alhora van sorgir nous edificis menys magnificents de representació política o religiosa (basíliques cristianes, l'església catedralícia...). D'aquesta manera la ciutat tardoromana, replegada entre les muralles de la part superior i el circ -igual que la medieval-, quedarà molt reduïda respecte als períodes anteriors. Tarragona no tornarà a tenir l'extensió que tenia en la primera etapa de l'Imperi fins al segle XX.
Webs d'interès:

Fotos de Tàrraco (SG).

Museu d'Història de Tarragona (en català, castellà i anglès): el web del museu que explica la història de la ciutat de Tarragona atorga l'espai més gran a la Tàrraco romana i als seus principals monuments, dels quals dóna informació relativa a la seva història, horaris i preus.

Museu Nacional Arqueològic de Tarragona (en català, castellà i anglès): informació sobre el museu, algunes peces de la seva col·lecció, exposicions temporals com Tàrraco i l'aigua oPerspectiva hipotètica de Tàrraco al s. II dC (amb una restitució de tot el nucli urbà i de cadascun dels edificis), i els principals monuments i itineraris de la Tarragona romana.

Patrimoni de la Humanitat (en català): revista editada per l' ajuntament de Tarragona dedicada al patrimoni històric de la ciutat. Cada número descriu un dels principals monuments romans de la ciutat i dels voltants o un període històric.

Conjunt arqueològic de Tàrraco (en català, castellà i anglès): secció del web de l' ajuntament de Tarragona que descriu els principals monuments romans de la ciutat: les muralles, l'amfiteatre, el circ, l'aqüeducte de les Ferreres i la pedrera del Mèdol. Dóna la possibilitat de fer-hi una detallat recorregut virtual de cada edifici amb àmplia informació, fotos, plànols, bibliografia i horaris de visita.

Simulacra Romae. Tàrraco (en català): secció molt completa dedicada a la Tarragona romana del web promogut pel consorci Urbium Hispaniae Romanae, format pels ajuntaments de Tarragona, Còrdova i Mérida. S'hi dóna un repàs de la seva història i cronologia, una visita virtual a les seves restes, una extensa base de dades de les intervencions arqueològiques a la ciutat, bibliografia, articles en línia i enllaços institucionals. (No funciona)

Tàrraco (en català) història de Tarragona, sintètica i il·lustrada, que dedica un capítol a la presència romana a la ciutat.

Tàrraco romana (en català): visita virtual elaborada per Cèsar Carreras (UOC) de la ciutat romana de Tarragona amb dos possibles intineraris: un seguiment cronològic de la història de la ciutat fins a l'època visigòtica o bé un visita arqueològica a partir del urbanisme de Tarragona.

Tàrraco romana (en català i castellà): pàgina de Josep M. Puche que introdueix a la Tarragona romana (1997, inacabada).

Visita virtual a Tàrraco (en català, castellà, anglès i francès): pàgina web que recorre breument els diversos edificis i restes de la ciutat romana de Tarragona i del seu entorn. Breu, senzilla i clara.

# data[].attributes.attachment_link.title
Labyrinthus. Portal educatiu del mon classic

# data[].attributes.attachment_link.description
TÀRRACO Els romans van arribar al que ara és Tarragona a l'inici de la segona guerra púnica (218 a.C.), quan Gneu Corneli Escipió, per afermar la nova dominació romana des d'Empúries fins al riu Ebre, va atacar un campament cartaginès situat a la vora d'un poblat ibèric anomenat Kese, a la part baixa de l'actual Tarragona, prop de mar.

# data[].attributes.headline
La historia romana de Tarragona. La antigua Tarraco.

# data[].attributes.subject
La historia romana de Tarragona. La antigua Tarraco.