# data[].attributes.body
- kokemusta monipuolisesta yhteistyöstä

- osaamista yhteisölähtöisiin teoksiin

- miten oma konkreettinen kokemus tuntuu ruumiissa, kun tila on suunniteltu eri tavalla

- nuorten kanssa tehty kierros aikaisemmin, mutta olisi myös mahdollista tehdä esimerkiksi roskakuskien tai baarimikkojen Oulu?

-hyödyntää SonicMaps digityökalua

- tarinoita suhteessa kaupunkiin

- fiilis, että taiteilija ei ole niin kiinnostunut, löytyykö teokselle yleisöä (tähän pitäisi panostaa paljon)

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
FI
Roskapyörre on omalla puhelimella ja kuulokkeilla koettava äänitaideteos, joka kertoo nuorten kaupunkitilakokemuksesta Kontulan ostarilla.

EN
Roskapyörre is a sound art piece that can be experienced with your own phone and headphones. It tells the story of young people's experience of urban space in Kontula's shopping mall.

Roskapyörre-äänikartasto aukeaa uuteen välilehteen kun klikkaat yllä olevaa linkkiä. Voit kuunnella teoksen missä tahansa, mutta suosittelemme teoksen kokemista paikan päällä Kontulan ostoskeskuksella.

Tarvitset teoksen kokemiseen älypuhelimen ja kuulokkeet. Kuulokkeita voit lainata kirjastokortilla Kontulan kirjastolta. Teos lähtee käyntiin kun selaimen paikannustoiminto on päällä. Roskapyörre toimii parhaiten Google Chrome -selaimessa.

Paikka: Kontulan ostoskeskus
Ostostie 4, 00940 Helsinki
Ensi-ilta: 26.8.2023
Aika: 00:00-24:00

Open Roskapyörre Sound Map by clicking the link above. You can experience the sound piece anywhere but we strongly recommend to experience the site-spesific piece on location at Kontula shopping mall.

You need a smartphone and a pair of headphones to experience Roskapyörre. Headphones can be borrowed at Kontula Library with a library card. Use preferably Google Chrome web browser and enable your browser's tracking when opening the sound map.

Location: Kontula shopping mall
Ostostie 4, 00940 Helsinki
Premiere: 26.8.2023
Time: 00:00-24:00

Todellisuuden tutkimuskeskus kutsuu sinut kuvittelemaan Kontulan ostarin viimeiset hetket, ennen kuin se lopulta imeytyy pyörteeseen. Roskapyörre on interaktiivinen kuunnelma, jossa yleisö katsoo ostaria hetken nuorison näkökulmasta.

The Reality Research Centre invites you to imagine the last moments of Kontula shopping mall before it is eventually sucked into a vortex. Roskapyörre is an interactive soundtrack in which the audience looks at the mall from the perspective of a young people.

Kaikki se mikä sinulta on koskaan kadonnut, Mitä sinä haluaisit pelastaa tai kadottaa roskapyörteeseen?
minkä huolimattomasti pudotit kädestäsi,
jokainen unohtunut
tai tahallaan kadotettu asia,
tavara, tunne ja tilanne,
kaikki se päätyy Kontulan ostarin alle,
mannerlaatan rytmissä liikkuvaan roskapyörteeseen.

All that you have ever lost,
that you carelessly dropped from your hand,
every forgotten
or deliberately lost thing,
goods, feelings and situations,
all ends up under the Kontula shopping mall,
in a wheel of waste
moving in the rhythm of a continental plate. What would you wish to retrieve or make disappear into the trash wheel?

Teoksen äänimateriaali perustuu Joel Teixeira Nevesin elokuussa 2023 ohjaamiin kirjoitustyöpajoihin sekä Tiuku ry:n G SongLab -hankkeen kanssa keväällä 2023 yhteistyössä toteutettuihin biisityöpajoihin. Materiaali on luotu yhdessä nuorten kanssa, jotka toimivat myös kertojina teoksessa.

The audio material for the piece is based on writing workshops led by Joel Teixeira Neves in August 2023 and songwriting workshops in collaboration with Tiuku ry's G SongLab project in spring 2023. The material has been created together with young people, who will also act as narrators in the work.

TYÖRYHMÄ:

Esityskonseptin suunnittelu ja toteutus: Joel Teixeira Neves
Äänisuunnittelu: Tuomas Norvio, Iida Hägglund
Dramaturginen apu: Even Minn
G Song Lab: Miina Viitala ja Miko Heikkilä, Tiuku ry
Graafinen suunnittelu: Oona Raadelma
Tuotanto: Todellisuuden Tutkimuskeskus

WORKING GROUP:

Performance concept and implementation: Joel Teixeira Neves
Sound design: Tuomas Norvio, Iida Hägglund
Dramaturgical help: Even Minn
G Song Lab: Miina Viitala ja Miko Heikkilä, Tiuku ry
Graphic design: Oona Raadelma
Production: Reality Research Center

ESTEETTÖMYYS:

Esitys tapahtuu ulkona, joten pukeuduthan sään mukaan.

Kieli: suomi

Roskapyörre sisältää musiikkikappaleita, jotka soveltuvat koettavaksi myös henkilöille, jotka eivät puhu suomea.

Hanketta ja esitystä ovat tukeneet: Helsingin kaupunki

ACCESSIBILITY:

The performance happens outside, please dress according to the weather.

Language: Finnish

Roskapyörre includes songs that can be experienced by non-Finnish speakers.

Supported by: City of Helsinki

HELSINGIN MALLI

Katveisto ja Roskapyörre on osa TTK Kontulassa hanketta, jonka taiteilijoina toimivat Minna Lund, Tuomas Norvio, Iida Hägglund, Joel Teixeira Neves ja Even Minn. TTK Kontulassa on yksi 2022-2024 Helsingin kaupungin Helsingin malli hankkeista.

Lisätiedot:
+358 44 0455 450 / rosaliina@todellisuus.fi

HELSINKI MODEL

Katveisto and Roskapyörre are part of the TTK in Kontula project featuring artists Minna Lund, Tuomas Norvio, Iida Hägglund, Joel Teixeira Neves and Even Minn. RRC in Kontula is one of the City of Helsinki's 2022-2024 Helsinki Model projects.

Further information:
+358 44 0455 450 / rosaliina@todellisuus.fi

# data[].attributes.attachment_link.description
Mitä yleisö on nyt, kun olemme uudella tavalla sekä lähempänä että kauempana toisistamme?

# data[].attributes.body
- sosiologeja ja taiteen tutkijoita

- tehty aiemmin tosi erilaisissa yhteisöissä, erilaisista tarpeista lähtien

- urbaani utopia lähtökohtana

- mahdollisia ja mahdottomia utopioita

- teos ollut olemassa jo 12 vuotta ja muokkautuu kokoajan, joten olisi kiva saada vaikutteita tieteen puolelta

- halu muokata teosta aina uudelleen ja katsoa mihin suuntaan teos voisi mennä

- oman filosofian tueksi opetalla muita aloja

- kaupunkitilaan voisi tulla merkkejä, tarroja tai QR-koodeja

- pienessä ryhmässä tai 1x1 konsultaatioita

- teos voi muokkautua, ihmisten suhdetta kaupunkiin ja kaupunkitilaan (millainen on unelmakaupunki)

- utopia-akatemiat: koulutetaan opettajia, museotyöntekijöitä, pappeja ja muita käyttämään menetelmää, koulutettaisiin utopia konsultteja

- ensin koulutus, sitten utopioiden kerääminen, konsultaatioiden tekemistä, kerätään materiaalia ja tarroissa ja QR-koodeissa olisi ihmisten unelmia, avajaiset ja virtuaalinen osio.

- äänitiedostoja, biisejä ja runoja, mitä vaan?

- hyvää hyväntekijöille

- haluavat kehittää kokoajan ja 12 vuotta kehittäneet jo!

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Utopiakonsultaatio on esityksellinen palvelu, jossa tärkeintä on kuulla toinen ihminen. Utopiakonsultaatio kysyy, miten tulla läsnäolevaksi toisillemme samaan todellisuuteen.

Utopiakonsultaatiossa konsultti kohtaa asiakkaansa, toisen ihmisen. Konsultin johdattelemana he tarkkailevat ja tutkivat ympäristöä yhdessä esityksellisin harjoittein ja etsivät uusia tapoja sijoittua ympäröivään todellisuuteen. Esityksen aineistona on kaikki mitä ympäristö tarjoaa, ja se, miten asiakkaan toiveet, tunteet tai kysymykset heijastuvat ympäristöön. Utopiakonsultaatiossa pysähdytään yksityiskohtien äärelle etsimään, löytämään ja rakentamaan haluamaamme todellisuutta ja tekemään mahdottomasta mahdollista. Utopiakonsultaatio avaa mahdollisuuden pysähtyä ja hypätä sivuun säännöistä, jotka usein kutsuvat meitä tietynlaiseen olemiseen ja jopa tarkkaamattomuuteen suhteessa itseemme ja ympäröivään todellisuuteen ja sen kerroksiin. Jokainen Utopiakonsultaatio syntyy dialogissa asiakkaan kanssa ja on siksi ainutlaatuinen.

Utopiakonsultaatio on mielikuvituksellinen maailmanparannussuunnitelma, joka avartaa välittömästi asiakkaan mielentilaa ja avaa uusia näkymiä elämään.

29.3.-8.6.2019 ja 27.8.-7.9.2019 Utopiakonsultit Talvikki Eerola ja Maria Santavuori kohtaavat ihmisiä Utopiakonsultaatio-esityksen äärellä osana HAM-taidemuseon Pawel Althamer -näyttelyä. Utopiakonsultaatio luo näyttelyn sisälle tiloja, jotka kutsuvat ihmiset kohtamaan, näkemään ja tekemään toisin.

Utopiakonsultit ovat tavattavissa HAM Helsingin taidemuseossa (Eteläinen Rautatiekatu 8):

Tiistaisin klo 14-18

Perjantaisin klo 12-16

Lauantaisin klo 12-16

Poikkeuksena pääsiäisviikonloppu 19.-22.4., jolloin ei ole konsultaatioita.

Liput: Utopiakonsultaatio on saatavissa museon pääsylipulla.

Utopia Consultation

Utopia Consultation is a performative service where the essence lies in the encounter. How to hear another person and how to be present to each other at the same reality?

Utopia Consultation is a performative form of encounter between two or more people. The purpose of the consultation is to open up utopian perspectives and possibilities into one's everyday life, identity or certain situation. Every consultation is unique: the form and focus of the dialogue depends on the questions or issues the customer brings with them. Utopia emerges when these questions are interwoven with the consultant's artistic methods. Utopia Consultation begins with questions to the spectator: What is your dream today? What is impossible? What does utopia mean to you today? Consultations progress in dialogue with consultant and spectator and impossible things become possible, with the help of artistic tools and methods.

Utopia consultation is an imaginitive plan to make the world a better place by expanding the customer's mind set and opening up new perspectives to life.

Between 29th of March and 8th of June and between 27th of August and 7th of September, 2019 The Utopia Consultants Talvikki Eerola and Maria Santavuori will encounter people at Helsinki Art Museum HAM as part of Pawel Althamer's exhibition. Utopia consultation creates spaces within the exhibition, that invite people to encounter, see and do things differently.

Utopia Consultants are present at HAM (Eteläinen Rautatiekatu 8):

Tuesdays at 14-18

Fridays at 12-16

Saturdays at 12-16

Please note: The consultants are not present during the Easter (April 19-22).

Tickets: Utopia Consultation is available with the museum ticket.

# data[].attributes.attachment_link.description
Utopiakonsultaatio on esityksellinen palvelu, jossa tärkeintä on kuulla toinen ihminen. Utopiakonsultaatio kysyy, miten tulla läsnäolevaksi toisillemme samaan todellisuuteen. Utopiakonsultaatiossa konsultti kohtaa asiakkaansa, toisen ihmisen. Konsultin johdattelemana he tarkkailevat ja tutkivat ympäristöä yhdessä esityksellisin harjoittein ja etsivät uusia tapoja sijoittua ympäröivään todellisuuteen. Esityksen aineistona on kaikki mitä ympäristö tarjoaa, ja se, miten asiakkaan toiveet, tunteet tai [...]

# data[].attributes.headline
Ella ja Tua Holappa: Referenssiteoksena Some Local eli joku paikallinen

# data[].attributes.subject
Ella ja Tua Holappa: Referenssiteoksena Some Local eli joku paikallinen

# data[].attributes.body
- VILLIKORTTI

- suuri palo tehdä

- pari juttua tehnyt vasta yhdessä

- teospohja ollut ja menee asumaan yhteisöön pariksi viikoksi ja harjoittelee yhteisssä ja haastattelee yhteisössä

- muokkaa teosta suhteessa yhteisöön ja yleisöön

- mitä heidän pitäisi taiteilijoina

- joku paikallinen, yhteisössä tehtävä teos

- ideologiseti tämän tyyppinen työ on juuri sitä mitä halutaan

- tila ja paikka ja vaikutukset ympäristöön ja saavutettavuuden näkökulmaa

- miten taidemaailma voi kohdata yleisön ja muun maailman

- omaan työskentelyyn kuuluu vahva perehtyminen, "mieletön mahdollisuus"

- eivät esittäneet tätä teosta, mutta lähtökohta ja referenssi

- ollut mielenkiinnon kohteena jo kaupunkisuunnittelu, Dolly Maisy paikan tuntu ja ajattelu

- miten kaupunkisuunnittelussa puhutaan yhteisöstä ja niiden rakentamisesta

- paikkasidonnaisuus, tiede ja tieto muodostaa pohjan, että voi toimia eettisesti

- haluaisi kehittää ja oppia eettistä tapaa työskennellä

- linkki ja suhde paikalliseen yhteisöön ja kaupunkiin

- mitä pitkäkestoisia yhteistyön mahdollisuuksia löytyy?

- tietyllä tavalla kaupunkisuunnittelua itsessään

- mitä nyt? haluaisi kokeilla immersiivistä installaatiomaista teosta

- monivaiheinen, spiraalimainen rakenne, kerätään tietoja ja mennään kohti teosta, sitten installaatio ja istallaatio olisi myös vuorovaikutteinen (liikkumalla pystyisi vaikuttamaan teokseen).

- voisi saada taideyliopistosta tukea vuorovaikutteisuuteen?

- 3-vaihetta: ensin yhteisössä kerätään tietoa siitä mistä installaatio voisio koostua, sen rakentaminen ja avajaisten kautta installaation käynnistäminen (keräisi tietoa koko olemassaolonsa aikana)

- Riskiniä on, että tuhoutuuko se?

- Haluaisivat olla pidemmän ajan Oulussa, mutta väljin ajatus

- versio joku paikallinen (some local) teoksesta?

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Kolme MOŸ MOŸ -kollektiivin jäsentä Ella Holappa, Ella Posti ja Alina Sakko toteuttivat tanssiteoksensa Joku Paikallinen Kontulan seniorikeskuksessa marraskuussa 2022 osana Todellisuuden tutkimuskeskuksen Helsingin mallin hanketta.

MOŸ MOŸ -kollektiivi on kansainvälinen taiteellinen tukiverkosto, joka sai alkunsa ystävyydestä ja yhteisestä ymmärryksestä tanssista taidemuotona. Kollektiivi koostuu seitsemästä tanssitaiteilijasta eri puolilta maailmaa, ja se perustettiin keväällä 2021 yhteisten opintojen aikana London Contemporary Dance Schoolissa. Kolmen kollektiivin jäsenen lisäksi Joku Paikallinen - projektin työryhmään kuuluvat äänisuunnittelija Omri Kochavi ja skenografi Tua Holappa.

Halusimme tehdä yhteistyötä Todellisuuden tutkimuskeskuksen kanssa, sillä Helsingin malli -hanke tuntui täydelliseltä väylältä meille saavuttaa sopiva lokaatio ja yleisö teoksemme toteutukseen. Halusimme viedä esityksemme tiiviiseen ja suljettuun yhteisöön, tuoden tanssia tiloihin, joissa sitä ei usein nähdä. TTK:n avulla Joku Paikallinen - projektin toiseksi esiintymispaikaksi valikoitui Kontulan seniorikeskus. Arvostamme Todellisuuden tutkimuskeskuksen arvoja, sekä halua kyseenalaistaa ja uudistaa ympäröivää todellisuutta esitystaiteen avulla. Yhteistyö heidän kanssaan tuntui meille hyvin arvokkaalta uramme alussa olevina tanssitaiteiljoina.

TEOSIDEASTA

Joku Paikallinen on kiertävä teos, joka muovautuu aina esityspaikkansa mukaan. Teoskonseptiimme linkittyy vahvasti työryhmämme halu ja mielenkiinto löytää tapoja tuoda nykytanssia ja itseämme taiteilijoina lähestyttävämmäksi ihmisille. Tämän vuoksi olemme luoneet teoksen, johon kuuluu tiivis vuorovaikutus ympäröivän yhteisön kanssa. Tämän vuorovaikutuksen myötä muovaamme teoksemme aina juuri kullekin esiintymispaikalle ja -yhteisölle sopivaksi. Käytännössä tämä tarkoittaa sitä, että saavumme lokaatioon tarkasti koreografioidun raamien kanssa hyvissä ajoin, ja käytämme esitystä edeltävät 1-2 viikkoa tutustuen ympäristöömme ja sen asukkaisiin erilaisten tehtävien kautta.

Joku Paikallinen - projektissa meille on tärkeää ajatus jatkumosta. Kontulan palvelukeskuksessa jatkumo syntyi yhdessä vietetystä ajasta, joka päättyi yhteentulemiseen esityksen muodossa. Käytännössä tämä merkitsi esimerkiksi sitä, että vietimme ensimmäiset päivät jutellen eri ryhmäkotien asukkaiden kanssa, sekä tehden yhdessä erilaisia liike- ja läsnäoloharjoitteita. Kävimme keskusteluja asukkaiden

musiikkimuistoista ja lempipaikoista, sekä lauloimme yhdessä äänisuunnittelijamme Omrin säestämänä. Asukkaiden lisäksi kiinnitimme erityistä huomiota palvelukeskuksen eri kerrosten rytmeihin ja kulkutapoihin. Näiden havaintojen sekä keskusteluiden ja kohtaamisten pohjalta muokkasimme teoksemme liikekieltä, äänimaisemaa ja skenografiaa, luoden esityksestä oman version Kontulan seniorikeskuksen asukkaille ja työntekijöille. Esitys piti sisällään palasia, joita olimme yhdessä kokeneet ja joista keskustelleet viikon aikana.

Ennen Kontulan työjaksoa esiinnyimme Joku Paikallinen - teoksella Iissä, Pohjois-Suomessa. On mielenkiintoista, miten erilaisia paikkoja ja todellisuuksia pääsemme kokemaan tämän projektin kautta. Sekä Ii, että Kontulan seniorikeskus ovat paikkoja, joihin emme muuten olisi välttämättä ikinä eksyneet. Eri paikkakuntien ja yhteisöjen ihmiset ovat ne, jotka rakentavat heitä ympäröivän todellisuuden. On arvokasta, miten pääsemme hetkeksi sisään heidän todellisuuteensa, sekä he vastavuoroisesti meidän.

KONTULAN SENIORIKESKUKSESSA HAVAITTUA / OPITTUA / AJATELTUA

Kontulan seniorikeskuksella työskennellessä erityistä oli, että olimme suljetussa instituutiossa ja ihmisten kotiympäristössä. Pohdimme läpi prosessin, mikä on meidän tai projektimme rooli tällaisessa tilassa.

Seniorikeskuksessa pinnalle nousivat myös kysymykset siitä, kuinka eri paikat muovaavat koreografian lisäksi myös esiintyjäntyötä. Kävimme projektin myötä keskusteluita siitä minkälainen todellisuus itse esitystilanteessa on. Esimerkiksi, mikä on meille esiintyjinä tunnistettava esiintymisen tila ja mikä taas epätavallisempi, meiltä mahdollisesti enemmän sopeutumista, tai uusia työkaluja kaipaava tila. Kontulan esiintymisten jälkeen kuvailimme sen kertaista esiintyjäntyöllistä tehtävää muunmuuassa miettien kuinka paljon annamme, ja kuinka paljon vastaanotamme energiaa itse esityshetkessä. Tämän havainnon kanssa kiinnostaa ehdottomasti työskennellä jatkossakin erilaisissa tiloissa esiintyessä.

Tilaa pohtiessa oleelliseksi kysymykseksi seniorikeskuksessa nousi se, onko esitystila kohotettu, vaiko lähempänä arkista. Keskustelimme asukkaiden kanssa siitä, mikä tekee arjesta juhlavaa. Nämä keskustelut ja seniorikeskukselle ominainen tapa järjestää 'häppeninkejä' nousivat erityisesti tilallista työskentelyämme ohjaaviksi työkaluiksi. Teoksen liikemateriaalin työstäminen tapahtui suurimmaksi osaksi keskuksen aulatiloissa, jolloin prosessimme oli asukkaille ja työntekijöille avoin, sekä informoi meitä jatkuvasti teoksellemme rakentuvasta yleisösuhteesta.

Keskuksen työntekijät kertoivat moniaistisuuden olevan hyvin asukkaille soveltuva elementti esityksessä. Muutokset siinä, mille aisteille ärsykkeet kohdistuvat, olisi hyvä keino pitää asukkaat kiinnostuneina teoksesta. Tämä oli meille kiinnostava lähtökohta teosta rakentaessa, ja tämän tutkiminen saikin koreografian tarkentamisessa paljon painoarvoa. Esityksessä moniaistisuus konkretisoitui muun muassa viimeisessä kohtauksessa yhteislauluna ehdotetun 'Saunalaulun', sekä teoksen keskivaiheilla yleisölle jaettujen ruusujen muodossa.

Pienten esiintymistilojen, mutta ilahduttavan suuren yleisömäärän vuoksi päätimme esiintyä saman päivän aikana kolme kertaa, mikä oli tälle teokselle uutta.

Erityiskiitokset Kontulan seniorikeskuksen asukkaille siitä että pääsimme osaksi teidän arkea, sekä Päivi Turuselle ja Piitu Relanderille ja Katja Kirsille tämän työskentely- ja esitysjakson toteuttamisesta! Kiitokset keskuksen työntekijöille meidän lämpimästä vastaanottamisesta ja työstä jota teette. Kontulassa vietetty viikko oli työryhmällemme todella erityinen.

ENG
Three members of the MOŸ MOŸ collective Ella Holappa, Ella Posti and Alina Sakko performed their dance piece Some Local at the Kontula Senior Centre in November 2022 as part of Reality Research Centre's communal project the Helsinki model.

MOŸ MOŸ collective is a non-hierarchical artistic support network, which was born out of friendship and mutual understanding of dance as a form of art. The focus of the collective is on artistic cooperation that supports the work of each autonomous artist and promotes collaboration. As artists spread around Europe the members of the collective wish to navigate the broader field of dance together. The collective gathers seven dance artists from Argentina, France, Finland, Brazil and Sweden who studied together at London Contemporary Dance School. In addition to the three collective members the Some Local working group included sound designer Omri Kochavi and scenographer Tua Holappa.

We wanted to collaborate with the Reality Research center as their Helsingin malli project created a perfect path for us to be able to access a location and audeince for our piece. We wanted to bring our performance to an intimate and closed community, bringing dance into spaces that it isn't usually seen in. With the help of The Reality Research Center Kontula seniorcenter became the second performance space for our project Some Local. We value the vision of the Reality research center and their desire to question and reform the reality around us through the medium of performance art. The collaboration with them felt meaningful to us at the beginning of our careers as dance artists.

BACKGROUND OF THE PIECE

Some Local is a performance that travels and moulds itself according to each location it comes across. Our project's core idea lies in our interest to find ways on making contemporary dance and ourselves as artists more accessible and approachable. Therefore we have created a performance that includes a tight interaction with its surrounding environment and community. Through this interaction we mould our piece to fit each performance space and community individually. In practice this means we arrive to a location with a precisely choreographed framework and spend 1-2 weeks integrating with the environment through different tasks.

In Some Local the idea of continuity is important. At Kontula Senior Center the continuum was formed of the time we spent together with the residents of the centre and ended with a moment of different residents coming together in the form of a performance. We spent our first days chatting with the residents in the different shared living spaces and doing various movement and presence practices together. We talked about memories of songs and favourite places in the world as well as sang together accompanied by our sound designer Omri. In addition to the habitants we paid close attention to the different rhythms and ways of moving around inside the centre. Through these observations, talks and encounters we moulded the movement material, sound design and scenography of our piece creating a unique version of Some Local for the residents and employees of Kontulan Senior Centre. The performance included snippets of our experiences together and themes we had discussed over our week at the centre.

Before our time at Kontula Senior Center Some local took place in Northern Finland in the Municipality of Ii. It is very intriguing to us how many different realities we get to experience through this piece. Both Ii and Kontula Senior Center are places we wouldn't have necessarily stumbled upon if it weren't for this project. The people and the places are the ones that make their reality around them. It is very valuable to us that we get to step inside their reality for a bit and mutually we get to share ours.

WHAT WE LEARNED/OBSERVED/THOUGHT ABOUT AT KONTULA SENIOR CENTRE

The fact that this time Some Local was taking place inside an institution and people's homes became an important aspect. We were in constant reflection throughout the process of what our role in this type of place with the Some Local project was.

At the senior centre we reflected on how different places mould the content of our piece as well as change the tools we use as performers. We discussed the different realities we as performers can hold during a performance setting. For example what is more of a familiar and what is more of an unfamiliar state of performativity for us. Further reflecting on which states of performativity and performance spaces would require more adaptation from us or new tools to perform. After our performance at Kontula Senior Centre we described our state of performativity for example through describing how much we give and how much we receive energy in the moment of the performance. We are very intrigued to work with these thoughts and observations in different places in the future.

At the senior centre we decided to approach the performance space by asking if it is an elevated space or closer to an every day feel. We talked with the residents about what they think makes everyday life celebratory. These conversations and the centre's custom to put on happenings became the guiding factors on the spatial decisions in the piece. During our time at the centre we used its public hallway areas to create and rehearse the movement material for the piece. This created an open space for the residents and employees to interact with us and inform our constantly developing audience relationship.

The employees of the centre told us that multisensory experiences are a well received element in performances for the residents. The changes in sensory experiences keeps the residents engaged in what is happening around them. This was an interesting choreographic lens for us to use and ended up being an important factor on decisions made in regards to the performance. In the performance we utilised multisensory experiences by having a familiar singalong song as well as a moment where the audience members were given roses.

Due to the small performance spaces and delightfully large amount of audience members we decided to perform three times during one day. This was a new aspect for the project.

Special thanks to the residents of Kontula Senior Centre that we got to join your everyday life and to Päivi Turunen, Piitu Relander and Katja Kirsi for enabling us to execute this part of Some Local! Thank you to all the employees for your hard work and
for taking us in with such warmth. The week that we spent with you was exceptionally important.

# data[].attributes.attachment_link.title
Tutkimusraportti: MOŸ MOŸ -kollektiivi Kontulan seniorikeskuksessa · Todellisuus.fi

# data[].attributes.attachment_link.description
Kolme MOŸ MOŸ -kollektiivin jäsentä Ella Holappa, Ella Posti ja Alina Sakko toteuttivat tanssiteoksensa Joku Paikallinen Kontulan seniorikeskuksessa marraskuussa 2022 osana Todellisuuden tutkimuskeskuksen Helsingin mallin hanketta. MOŸ MOŸ -kollektiivi on kansainvälinen taiteellinen tukiverkosto, joka sai alkunsa ystävyydestä ja yhteisestä ymmärryksestä tanssista taidemuotona.

# data[].attributes.body
Referenssiteos Utopedia eli tulevaisuuden sanakirja

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
RAKKAUDESTA - sanasto tuleville vuosikymmenille

Miten käsitellä asioita, joille ei vielä ole nimiä?

Maapallolla siirrytään tulevien vuosikymmenten aikana fossiilisesta aikakaudesta jälkifossiiliseen. Muutokseen tarvitaan sanoja, joita ei vielä ole. Tarvitsemme nimiä surulle, joka liittyy luopumiseen ja elämäntapojen muutokseen, sekä niille ajatuksille, joiden myötä pystymme muuttamaan ympäristösuhdettamme kestävämmäksi kohti jälkifossiilista aikaa. Rakkaudesta-työryhmä on itse kirjoittanut ja pyytänyt tutkijoita ja runoilijoita luomaan sanoja, joita ei vielä ole, mutta joita kenties tulevina vuosikymmeninä tarvitaan.

Sanoista koottu Utopedia kuvaa niitä siirtymiä, joita ilmastonmuutoksen ja muiden ympäristönmuutosten aikana tapahtuu sekä maapallolla että ihmisten mielissä.
Aiemmat esitykset lukioille ja ammattikouluille
Toukokuu 2022 - Kumpula, Helsinki
Syyskuu 2021 - Tikkurila, Vantaa ja Maunula, Helsinki
Elokuu 2021 - Villa Elfvik, Espoo
Syyskuu 2020 - Vuosaari, Helsinki
Aiemmat kaikille avoimet esitykset
VILLA ELFVIK
la 28.8.21 klo 13
su 29.8.21 klo 13

VUOTALO
la 26.9.2020 klo 14

VILLA ELFVIK
la 12.9.2020 klo 13
su 13.9.2020 klo 13

ÄRJÄN TAIDEFESTIVAALI, 2019, Ärjä
la 3.8 klo 12 ja klo 17.30

la 11.5.2019 klo 12, 12.15, 12.30la 11.5.2019 klo 15, 15.15, 15.30 FINFRINGE 2019, Turku

su 12.5.2019 klo 12, 15, 15.15, 15.30

ti 11.9.2018 klo 18.00 CIRKO 2018, Helsinki

ke 12.9.2018 klo 18.00
pe 14.9.2018 klo 18.00
la 15.9.2018 klo 18.00
su 16.9.2018 klo 18.00

Esityskieli: Suomi
Kesto: noin 2,5 h
Ikäsuositus: 12 v

Paikka: Cirko - Uuden sirkuksen keskus, Maneesi, Kaasutehtaankatu 1
www.cirko.fi
www.utopedia.fi

Rakkaudesta - työryhmä: Minna Haapasalo, Joona Lindberg, Jenny Mansikkasalo, Inari Pesonen, Emma Puikkonen, Jenni Pystynen, Heikki Tolin ja Johannes Vartola. >>> lue lisää työryhmästä <<<

Avustavat esiintyjät: Jaakko Kaartinen, Tua Kaartinen, Catrin Kaitaro, Katimari Niskala.

Sanoja ovat kirjoittaneet: tutkija Elisa Aaltola, kirjailija Laura Gustafsson, runoilija Pauliina Haasjoki, tutkija Panu Pihkala,, kirjailija Matias Riikonen, kirjailija Jukka Viikilä, toimittaja-kirjailija Hanna Nikkanen, filosofian tohtori, diplomi-insinööri Aki Suokko ja Rakkaudesta-työryhmä.

Konsultoivat tutkijat: neurofilosofi Valtteri Arstila, ilmastonmuutoksen sopeutumisen tutkija Atte Harjanne, ympäristöteologi Panu Pihkala, kulttuurihistorioitsija Kalle Pihlainen ja ympäristöfilosofi Elisa Aaltola

Esityksen valmistumista ovat tukeneet: Helsingin kaupunki, Koneen Säätiö, Runokuu-festivaali, Samuel Huberin Säätiö ja Taiteen edistämiskeskus.

***

Teoksen ensimmäinen osa koetaan kävellen ulkona kaupunkiympäristössä. Kävelymaasto on suurimmaksi osaksi helppokulkuista ja tasaista päällystettyä tietä. Varaudu kävelemään ainakin 1,5 kilometrin matka. On hyvä varustautua esitykseen säänmukaisilla vaatteilla ja mukavilla kengillä. Teoksen ulkona tapahtuva osuus kestää noin 60-75 min.

Teoksen toinen osa tapahtuu teatteritilassa Cirkossa. Koko esityksen kesto on noin 3 tuntia. Esitys alkaa Cirkon ala-aulasta (osoite: Kaasutehtaankatu 1, rakennus 8), johon pyydämme, että yleisö saapuu viimeistään klo 17.45. Esitys alkaa porrastetusti klo 17.45-18.00 välillä.

Kävelyreitti ei sellaisenaan ole esteetön, mutta esteetön esitys on mahdollista järjestää. Jos haluat esteettömän esityksen, ota yhteys osoitteeseen rakkaudesta.tyoryhma@gmail.com

***

# data[].attributes.attachment_link.description
Miten käsitellä asioita, joille ei vielä ole nimiä? Maapallolla siirrytään tulevien vuosikymmenten aikana fossiilisesta aikakaudesta jälkifossiiliseen. Muutokseen tarvitaan sanoja, joita ei vielä ole. Tarvitsemme nimiä surulle, joka liittyy luopumiseen ja elämäntapojen muutokseen, sekä niille ajatuksille, joiden myötä pystymme muuttamaan ympäristösuhdettamme kestävämmäksi kohti jälkifossiilista aikaa.

# data[].attributes.body
Referenssiteos:

# data[].attributes.attachment_link.title
Meri-Toppila Photowalk -näyttely - Photonorth

# data[].attributes.attachment_link.description
Photo North – Pohjoisen valokuvakeskuksen ulkoilmaan sijoittuva valokuvanäyttely kutsuu katsojat kulkemaan Meri-Toppilan alueella valokuvaajien jalanjäljissä lauantaina 16.12. klo 12 alkaen. Noin 20 valokuvan kokonaisuus levittäytyy Meri-Toppilan alueelle, osittain rakennusten julkisivuun ja osittain puistojen puiden katveeseen. Meri-Toppila Photowalk on toinen Photo North – Pohjoisen valokuvakeskuksen järjestämistä yleisölle avoimista valokuvakävelyistä, joihin kuntalaiset ovat saaneet vapaasti osallistua. Ryhmä […]

# data[].attributes.body
Referenssitieoksina: Flow Productionsin immersiivisten teosten lavastukset ja vaikka

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Kuva: Mika Friman

Heidi Kestin leikkisä mini-LELU-ILO on taideteoskokonaisuus, joka tutustuttaa kierrätystaiteeseen. Mukana oleva päiväkodeille suunnattu tehtävämateriaali opastaa omaehtoiseen kierrätystaiteen tekemiseen.

Sijainti

Pohjois-Pohjanmaa
ja Kainuu

Mistä ihania roskia löytyy? Millainen ääni lähtee nippeleistä? Montako järjestystä keksit? Onko järjestys mukavampaa kuin epäjärjestys?

Kuvataiteilija ja lavastaja Heidi Kestin mini-LELU-ILO-minitaidekaappi sisältää kierrätystaideteemaisen tilausteoskokonaisuuden, jonka yhdeksän teosta ovat syntyneet muovisista leluista, kodin pientavaroista, erilaisista roskista sekä sulatetusta kierrätysmuovista. Päiväkotiryhmille suunnattu tehtävämateriaali innostaa omaehtoiseen kierrätystaiteen tekemiseen.

mini-LELU-ILO on Oulun taidemuseon uusin minitaidekaappi, joka tutustuttaa leikkisästi kierrätystaiteeseen sekä herättää huomaamaan roskissa ja muoviesineissä piileskelevän ilon ja kauneuden.

Minitaidekaappia voi varata maksutta Pohjois-Pohjanmaan tai Kainuun alueiden kunnallisiin päiväkoteihin. Laina-aika vaihtelee 2-4 viikon välillä, riippuen paikkakunnan päiväkotien tarpeista. Minitaidekaappi painaa noin 15 kg ja se kulkee paikkakunnalta toiselle kirjastokuljetusten mukana. Ennen minitaidekaappiin tutustumista se kannattaa asettaa pöydälle. mini-LELU-ILOn mukana tulevaan vihkoseen voit tutustua myös etukäteen. Varaa minitaidekaappi päiväkotiisi.

Kuvataiteilija Heidi Kesti

Heidi Kesti (s. 1980, Ii) on oululainen kuvataiteilija ja lavastaja, joka on toiminut vapaana taiteilijana, näyttelysuunnittelijana ja -rakentajana sekä lavastajana ja puvustajana useissa näyttämöproduktioissa. Hän on käyttänyt pääasiallisena materiaalinaan kierrätysmuovia ja muoviesineitä vuodesta 2015. Teokset sijoittuvat maalauksen, reliefin ja installaation välimaastoon. Tutustu Heidi Kestin sähköiseen portfolioon.