# data[].attributes.body
Laki sananvapauden käyttämisestä joukkoviestinnässä:

Sananvapaus perustuslaissa: https://www.finlex.fi/fi/laki/ajantasa/1999/19990731#L2P12

HS artikkeli Loviisan Sanomista: https://www.hs.fi/kotimaa/art-2000008968389.html

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Eduskunnan päätöksen mukaisesti säädetään:

1 luku

Yleiset säännökset

Lain tarkoitus

Tällä lailla annetaan tarkempia säännöksiä perustuslaissa turvatun sananvapauden käyttämisestä joukkoviestinnässä.

Tätä lakia sovellettaessa ei viestintään saa puuttua enempää kuin on välttämätöntä ottaen huomioon sananvapauden merkitys kansanvaltaisessa oikeusvaltiossa.

Määritelmät

Tässä laissa tarkoitetaan:

1) yleisöllä vapaasti valikoituvaa viestin vastaanottajien joukkoa;

2) verkkoviestillä radioaaltojen, sähköisen viestintäverkon tai muun vastaavan teknisen järjestelyn avulla yleisön saataville toimitettua tietoa, mielipidettä tai muuta viestiä;

3) ohjelmalla pääasiassa äänenä tai liikkuvina kuvina ilmaistujen verkkoviestien muodostamaa yhtenäistä kokonaisuutta;

4) julkaisulla yleisön saataville toimitettua painotuotetta, tietolevyä taikka muuta monistamalla valmistettua teksti-, ääni- tai kuvatallennetta;

5) aikakautisella julkaisulla julkaisua, jota on tarkoitus julkaista säännöllisesti vähintään neljä kertaa vuodessa;

6) verkkojulkaisulla julkaisijan tuottamasta tai käsittelemästä aineistosta aikakautisen julkaisun tapaan yhtenäiseksi laadittua verkkoviestien kokonaisuutta, jota on tarkoitus julkaista säännöllisesti;

7) julkaisutoiminnalla julkaisujen ja muiden verkkoviestien kuin ohjelmien toimittamista yleisön saataville; ja

8) ohjelmatoiminnalla ohjelmien toimittamista yleisön vastaanotettavaksi.

Tätä lakia sovellettaessa aikakautisen julkaisun ja verkkojulkaisun osina pidetään niiden otsikkojulisteita ja liitteitä.

Soveltamisala

Tätä lakia sovelletaan Suomessa harjoitettavaan julkaisu- ja ohjelmatoimintaan.

Yksityisen henkilön pitäessä yllä sähköisen viestintäverkon kotisivua häneen sovelletaan vain 12, 14, 16, 18, 19, 22 ja 24 §:ää.

Toimintaan, jossa huolehditaan pelkästään julkaisun tai verkkoviestin teknisestä valmistamisesta, lähettämisestä, välittämisestä tai jakelusta, sovelletaan vain 17-20 ja 22 §:ää.

Tekijänoikeudesta ja oikeudesta harjoittaa televisio- ja radiotoimintaa sekä teletoimintaa samoin kuin kuvaohjelmien tarkastamisesta säädetään erikseen. Tietoyhteiskunnan palvelujen tarjoamisesta on lisäksi voimassa, mitä siitä erikseen säädetään.

2 luku

Julkaisijan ja ohjelmatoiminnan harjoittajan velvollisuudet

Vastaava toimittaja

Julkaisijan tulee määrätä aikakautiselle julkaisulle ja verkkojulkaisulle vastaava toimittaja. Ohjelmatoiminnan harjoittajan tulee määrätä ohjelmaa varten vastaava toimittaja. Aikakautista julkaisua, verkkojulkaisua tai ohjelmaa varten voidaan määrätä myös useita vastaavia toimittajia.

Vastaavan toimittajan tulee olla viisitoista vuotta täyttänyt henkilö, joka ei ole konkurssissa ja jonka toimintakelpoisuutta ei ole rajoitettu.

Vastaavan toimittajan tehtävänä on johtaa ja valvoa toimitustyötä, päättää aikakautisen julkaisun, verkkojulkaisun tai ohjelman sisällöstä sekä huolehtia hänelle tässä laissa säädetyistä muista tehtävistä.

Ilmoitusvelvollisuus

Julkaisijan on huolehdittava siitä, että julkaisussa, aikakautisessa julkaisussa ja verkkojulkaisussa on tieto julkaisijasta. Julkaisijan ja vastaavan toimittajan on huolehdittava siitä, että aikakautisessa julkaisussa ja verkkojulkaisussa on tieto myös vastaavasta toimittajasta. Julkaisussa ja aikakautisessa julkaisussa tulee olla tieto myös sen valmistamisvuodesta.

Ohjelmatoiminnan harjoittajan ja vastaavan toimittajan on huolehdittava siitä, että ohjelmatoiminnassa tiedotetaan ohjelmatoiminnan harjoittajasta ja vastaavasta toimittajasta.

Jos aikakautista julkaisua, verkkojulkaisua tai ohjelmaa varten on määrätty useita vastaavia toimittajia, tulee kyseisessä julkaisussa tai ohjelmatoiminnassa ilmoittaa, mistä julkaisun tai ohjelman osasta kukin heistä vastaa.

Jokaisella on oikeus saada tieto vastaavasta toimittajasta.

Ohjelman ja verkkojulkaisun tallentaminen

Julkaisijan ja ohjelmatoiminnan harjoittajan on huolehdittava siitä, että jokainen ohjelma ja verkkojulkaisu tallennetaan, jollei ohjelman teknisen toteutuksen perusteella ole selvää, ettei sen lähettämisessä voida syyllistyä viestin sisältöön perustuvaan rikokseen. Tallennetta on säilytettävä vähintään 21 päivää ohjelman lähettämisestä tai verkkojulkaisun toimittamisesta yleisön saataville.

Velvollisuus tallenteen säilyttämiseen jatkuu 1 momentissa säädetyn määräajan päätyttyäkin, jos ohjelman tai verkkojulkaisun sisältöön perustuva asia on esitutkinnassa, syyteharkinnassa tai oikeudenkäynnin kohteena. Tallenteen saa tällöin hävittää vasta, kun on käynyt selville, ettei asiassa nosteta syytettä, tai kun ohjelman tai verkkojulkaisun sisältöön perustuva vaatimus on lainvoimaisesti ratkaistu. Syyttäjän tai asiaa viimeksi käsitelleen tuomioistuimen on ilmoitettava tallenteen säilyttämisvelvollisuuden päättymisestä julkaisijalle tai ohjelmatoiminnan harjoittajalle.

Viranomaisen tiedotukset

Julkaisija ja ohjelmatoiminnan harjoittaja ovat velvollisia korvauksetta julkaisemaan aikakautisessa julkaisussa, verkkojulkaisussa tai ohjelmassa viranomaisen tiedotuksia, jos se on tarpeen ihmisten hengen tai terveyden taikka merkittävien ympäristö- tai omaisuusarvojen suojaamiseksi tai muusta näihin rinnastettavasta tärkeästä syystä.

3 luku

Vastine ja oikaisu

Vastineoikeus

Yksityisellä henkilöllä, jolla on perusteltu syy katsoa aikakautisessa julkaisussa, verkkojulkaisussa tai niihin rinnastettavassa, toistuvasti lähetettävässä ohjelmassa esitetyn viestin loukkaavan itseään, on oikeus saada vastine julkaistuksi samassa julkaisussa tai ohjelmassa.

Oikaisuoikeus

Yksityisellä henkilöllä, yhteisöllä ja säätiöllä sekä viranomaisella on oikeus saada aikakautisessa julkaisussa, verkkojulkaisussa tai ohjelmassa esitetty itseään tai toimintaansa koskeva virheellinen tieto oikaistuksi samassa julkaisussa tai asianomaisen ohjelmatoiminnan harjoittajan ohjelmassa, jollei tiedon oikaiseminen virheen vähäisyyden vuoksi ole ilmeisen tarpeetonta.

Vastineen ja oikaisun julkaisemisvelvollisuus

Vastaavan toimittajan on julkaistava vastine tai oikaisu maksutta ja ilman aiheetonta viivytystä asianmukaisessa laajuudessa ja samankaltaisella tavalla kuin vastine- tai oikaisuvaatimuksen perusteena oleva viesti.

Vastine tai oikaisu ei saa olla sisällöltään lainvastainen eikä loukkaava.

Vastaavan toimittajan on tarvittaessa avustettava vastineen teknisessä toteuttamisessa.

Vastine- ja oikaisuvaatimus

Vastine- tai oikaisuvaatimus on esitettävä vastaavalle toimittajalle 14 päivän kuluessa vaatimuksen perusteena olevan viestin julkaisemisesta. Vaatimus on esitettävä kirjallisesti tai sähköisesti siten, että vaatimuksen sisältöä ei voida yksipuolisesti muuttaa ja että se säilyy osapuolten saatavilla.

Jollei vastine- tai oikaisuvaatimusta hyväksytä, vaatimuksen hylkäämisestä ja sen perusteista on ilmoitettava vaatimuksen esittäjälle seitsemän päivän kuluessa vaatimuksen vastaanottamisesta. Vaadittaessa hylkäämisen perusteet on ilmoitettava kirjallisesti. Vaatimuksen esittäjällä on oikeus saattaa kysymys vastine- tai oikaisuoikeuden edellytysten täyttymisestä kotipaikkansa tai Helsingin käräjäoikeuden käsiteltäväksi viimeistään 30 päivän kuluessa siitä, kun hän on saanut kirjallisesti tiedon vaatimuksensa hylkäämisen perusteista.

Määrätessään vastaavan toimittajan täyttämään tälle 10 §:ssä säädetyt velvollisuudet tuomioistuin voi asettaa velvoitteen tehosteeksi uhkasakon. Uhkasakon asettamista koskevaan tuomioistuimen päätökseen saa hakea erikseen muutosta valittamalla.

4 luku

Vastuu julkaistun viestin sisällöstä

Rikoksen tekijän ja osallisen vastuu

Yleisön saataville toimitetun viestin sisältöön perustuvasta rikoksesta vastaa se, jota rikoslain (39/1889) mukaan on pidettävä rikoksen tekijänä tai siihen osallisena.

Päätoimittajarikkomus

Jos vastaava toimittaja tahallaan tai huolimattomuudesta olennaisesti laiminlyö toimitustyön johtamis- ja valvontavelvollisuutensa siten, että laiminlyönti on omiaan myötävaikuttamaan yleisön saataville toimitetun viestin sisältöön perustuvan rikoksen toteutumiseen, hänet on tuomittava, jos tällainen rikos tehdään eikä häntä ole pidettävä rikoksen tekijänä tai siihen osallisena, päätoimittajarikkomuksesta sakkoon.

Vahingonkorvausvastuu

Yleisön saataville toimitetun viestin sisällöstä aiheutuneen vahingon korvaamisesta on voimassa, mitä vahingonkorvauslaissa (412/1974) säädetään.

Julkaisija ja ohjelmatoiminnan harjoittaja ovat toiminnassaan aiheutetun, 1 momentissa tarkoitetun vahingon korvaamisesta vahingonkorvauslain 3 luvun mukaisessa vastuussa myös silloin, kun vahinko on muun kuin vahingonkorvauslain 3 luvun 1 §:ssä tarkoitetun henkilön aiheuttama.

Oikeus tutustua tallenteen sisältöön

Jokaisella on oikeus maksutta tutustua 6 §:ssä tarkoitettuun tallenteeseen, jos hänellä on perusteltu syy katsoa joutuneensa ohjelman tai verkkojulkaisun sisältöön perustuvan rikoksen kohteeksi tai kärsineensä vahinkoa ohjelman lähettämisestä tai verkkojulkaisun toimittamisesta yleisön saataville. Sama oikeus on sillä, joka tahtoo käyttää vastine- tai oikaisuoikeuttaan. Julkaisijan ja ohjelmatoiminnan harjoittajan tulee ilman aiheetonta viivytystä varata myös ohjelman tai verkkojulkaisun sisältöön perustuvan rikoksen esitutkintaa toimittavalle tai syyteharkintaa suorittavalle virkamiehelle mahdollisuus tutustua tällaiseen tallenteeseen.

Lähdesuoja ja oikeus anonyymiin ilmaisuun

Yleisön saataville toimitetun viestin laatijalla sekä julkaisijalla ja ohjelmatoiminnan harjoittajalla on oikeus olla ilmaisematta, kuka on antanut viestin sisältämät tiedot. Julkaisijalla ja ohjelmatoiminnan harjoittajalla on lisäksi oikeus olla ilmaisematta viestin laatijan henkilöllisyyttä.

Edellä 1 momentissa tarkoitettu oikeus on myös sillä, joka on saanut mainituista seikoista tiedon ollessaan viestin laatijan taikka julkaisijan tai ohjelmatoiminnan harjoittajan palveluksessa.

Velvollisuudesta ilmaista 1 momentissa tarkoitettu tieto esitutkinnassa tai oikeudenkäynnissä säädetään erikseen.

5 luku

Pakkokeinot

Verkkoviestin tunnistamistietojen luovuttaminen

Tuomioistuin voi pakkokeinolain (806/2011) 2 luvun 9 §:n 1 kohdassa tarkoitetun pidättämiseen oikeutetun virkamiehen, syyttäjän tai asianomistajan vaatimuksesta määrätä lähettimen, palvelimen tai muun sellaisen laitteen ylläpitäjän luovuttamaan verkkoviestin lähettäjän selvittämisessä tarpeelliset tunnistamistiedot vaatimuksen esittäjälle, jos on todennäköisiä syitä epäillä viestin olevan sisällöltään sellainen, että sen toimittaminen yleisön saataville on säädetty rangaistavaksi. Asianomistajalle tunnistamistiedot saa kuitenkin määrätä luovutettaviksi vasta, kun hän saa itse nostaa syytteen rikoksesta. Vaatimus on esitettävä laitteen ylläpitäjän kotipaikan tai Helsingin käräjäoikeudelle kolmen kuukauden kuluessa vaatimuksen perusteena olevan viestin julkaisemisesta. Tuomioistuin voi asettaa luovuttamisvelvoitteen tehosteeksi uhkasakon.

Tunnistamistietojen luovuttamista koskevaan päätökseen saa hakea erikseen muutosta valittamalla. Päätöstä, jolla luovuttamisvelvollisuus on määrätty, ei saa panna täytäntöön ennen kuin se on saanut lainvoiman, ellei valitusta käsittelevä tuomioistuin toisin määrää.

Tunnistamistiedot saa vieraan valtion viranomaisen pyynnöstä määrätä luovutettaviksi, jos pyynnön perusteena olevan viestin toimittamista yleisön saataville olisi Suomessa vastaavissa olosuhteissa pidettävä rikoksena tai jos luovuttaminen perustuu Suomea sitovaan valtiosopimukseen tai muuhun kansainväliseen velvoitteeseen.

Edellä 1 momentissa tarkoitetun laitteen ylläpitäjällä on oikeus saada valtion varoista korvaus tässä pykälässä tarkoitettujen tunnistamistietojen luovuttamisesta aiheutuneista kohtuullisista välittömistä kustannuksista. Korvauksen maksamisesta päättää tutkinnan suorittaneen poliisilaitoksen päällikkö tai poliisin valtakunnallisen yksikön päällikkö. Asianomistaja vastaa kuitenkin kustannuksista silloin, kun tiedot tuomioistuimen määräyksen mukaisesti luovutetaan hänelle.

Edellä 4 momentissa tarkoitettuun poliisin päätökseen saa vaatia oikaisua. Oikaisuvaatimuksesta säädetään hallintolaissa (434/2003). Muutoksenhausta hallintotuomioistuimeen säädetään oikeudenkäynnistä hallintoasioissa annetussa laissa (808/2019). (27.11.2020/874)

Verkkoviestin jakelun keskeyttämismääräys

Tuomioistuin voi syyttäjän, tutkinnanjohtajan tai asianomistajan hakemuksesta määrätä julkaisijan tai ohjelmatoiminnan harjoittajan taikka lähettimen, palvelimen tai muun sellaisen laitteen ylläpitäjän keskeyttämään julkaistun verkkoviestin jakelun, jos viestin sisällön perusteella on ilmeistä, että sen pitäminen yleisön saatavilla on säädetty rangaistavaksi. Tuomioistuimen on käsiteltävä hakemus kiireellisenä. Ennen määräyksen antamista tuomioistuimen on varattava sille, jolle määräystä on haettu annettavaksi, ja verkkoviestin lähettäjälle tilaisuus tulla kuulluksi, jollei asian kiireellisyys välttämättä muuta vaadi.

Tuomioistuimen määräys on annettava tiedoksi myös siinä tarkoitetun verkkoviestin lähettäjälle. Jos lähettäjä on tuntematon, tuomioistuin voi määrätä lähettimen, palvelimen tai muun sellaisen laitteen ylläpitäjän huolehtimaan tiedoksiannosta.

Edellä 1 momentissa tarkoitettu määräys raukeaa, jollei kolmen kuukauden kuluessa sen antamisesta nosteta syytettä määräyksen kohteena olevan viestin sisältöön perustuvasta rikoksesta, esitetä 22 §:ssä tarkoitettua vaatimusta tai nosteta kannetta viestin sisällöstä aiheutuneen vahingon korvaamisesta. Tuomioistuin voi syyttäjän tai asianomistajan edellä tarkoitettuna määräaikana esittämästä vaatimuksesta pidentää tätä määräaikaa enintään kolmella kuukaudella.

Sillä, jolle on annettu määräys keskeyttää verkkoviestin pitäminen yleisön saatavilla, samoin kuin verkkoviestin lähettäjällä on oikeus hakea keskeyttämismääräyksen kumoamista siinä tuomioistuimessa, jossa määräys on annettu. Määräyksen kumoamista koskevan asian käsittelyssä noudatetaan, mitä oikeudenkäymiskaaren 8 luvussa säädetään. Tuomioistuin huolehtii kuitenkin tarpeellisista toimenpiteistä syyttäjän kuulemiseksi. Kumoamista on haettava 14 päivän kuluessa siitä, kun hakija on saanut tiedon määräyksestä. Verkkoviestiä ei saa saattaa uudelleen yleisön saataville kumoamista koskevan asian käsittelyn ollessa vireillä, ellei asiaa käsittelevä tuomioistuin toisin määrää. Myös syyttäjällä on oikeus hakea muutosta päätökseen, jolla määräys on kumottu.

Tuomioistuin voi syyttäjän tai asianomistajan vaatimuksesta antaa 1 momentissa tarkoitetun määräyksen myös käsitellessään julkaistun viestin sisältöön perustuvaa syytettä, vaatimusta 22 §:n mukaisen seuraamuksen määräämisestä tai kannetta viestin sisällöstä aiheutuneen vahingon korvaamisesta. Tässä tarkoitettuun määräykseen ei saa hakea erikseen muutosta valittamalla.

Toimivaltainen tuomioistuin

Hakemus verkkoviestin jakelun keskeyttämisestä käsitellään julkaisijan, ohjelmatoiminnan harjoittajan taikka lähettimen, palvelimen tai muun sellaisen laitteen ylläpitäjän kotipaikan käräjäoikeudessa tai Helsingin käräjäoikeudessa. Käräjäoikeus on päätösvaltainen myös, kun siinä on yksin puheenjohtaja.

Julkaisun takavarikko

Julkaisun kaikki levitykseen tarkoitetut kappaleet voidaan takavarikoida vain, jos on todennäköistä, että julkaisu tuomitaan menetetyksi.

Edellä 1 momentissa tarkoitettu pidättämiseen oikeutetun virkamiehen tekemä takavarikkopäätös on saatettava julkaisun sisältöön perustuvassa rikosasiassa toimivaltaisen tuomioistuimen käsiteltäväksi viipymättä ja viimeistään kolmantena päivänä takavarikon suorittamisesta. Tuomioistuin päättää, onko takavarikko edelleen pidettävä voimassa.

Julkaisun takavarikkoon sovelletaan muutoin, mitä pakkokeinolaissa säädetään esineen takavarikosta.

6 luku

Seuraamukset ja syyteoikeus

Rangaistussäännös

Joka tahallaan tai törkeästä huolimattomuudesta rikkoo 4 §:n 1 tai 2 momentin säännöksiä vastaavan toimittajan määräämisestä, 5 §:n säännöksiä ilmoitusvelvollisuudesta tai 6 §:n säännöksiä tallentamisvelvollisuudesta, on tuomittava joukkoviestintärikkomuksesta sakkoon.

Menettämisseuraamus ja verkkoviestin hävittämismääräys

Julkaistun viestin sisältöön perustuvaan rikokseen liittyvää menettämisvaatimusta käsiteltäessä on noudatettava, mitä rikoslain 10 luvussa säädetään. Menettämisseuraamus voidaan määrätä myös, vaikkei viestin sisältöön perustuvan rikoksen tekijää saada selville.

Julkaisun kaikki levitykseen tarkoitetut kappaleet voidaan niiden omistusoikeudesta riippumatta tuomita menetetyiksi, jos on tehty kyseisen julkaisun sisältöön perustuva rikos ja jos tällainen seuraamus on tarpeen viestin levittämisen ehkäisemiseksi.

Tuomioistuin voi määrätä sisällöltään lainvastaiseksi todetun verkkoviestin poistettavaksi yleisön saatavilta ja hävitettäväksi. Asian käsittelyssä noudatetaan soveltuvin osin, mitä menettämisvaatimuksen käsittelystä säädetään.

Kunnian ja yksityiselämän loukkaamista koskevan tuomion julkaiseminen

Jos aikakautisessa julkaisussa, verkkojulkaisussa tai ohjelmassa on tehty rikoslain 24 luvun 8-10 §:ssä tarkoitettu rikos, tuomioistuin voi asianomistajan syyteasian käsittelyn yhteydessä esittämästä vaatimuksesta määrätä tiedon tuomiosta julkaistavaksi asianomaisessa aikakautisessa julkaisussa tai verkkojulkaisussa taikka ohjelmatoiminnan harjoittajan ohjelmassa. Tuomioistuin voi asettaa velvoitteen tehosteeksi uhkasakon.

Tieto tuomiosta julkaistaan maksutta kohtuullisessa laajuudessa, mistä huolehtii vastaava toimittaja.

Syyteoikeus

Valtakunnansyyttäjä päättää syytteen nostamisesta julkaistun viestin sisältöön perustuvasta virallisen syytteen alaisesta rikoksesta sekä tällaiseen rikokseen liittyvästä päätoimittajarikkomuksesta. Valtakunnansyyttäjä määrää tällöin myös siitä, kenen on ajettava syytettä.

Asianomistajan syyteoikeudesta on voimassa, mitä oikeudenkäynnistä rikosasioissa annetun lain (689/1997) 1 luvun 14-17 §:ssä säädetään.

7 luku

Voimaantulo- ja siirtymäsäännökset

Voimaantulosäännös

Tämä laki tulee voimaan 1 päivänä tammikuuta 2004.

Tällä lailla kumotaan 4 päivänä tammikuuta 1919 annettu painovapauslaki (1/1919) ja 12 päivänä maaliskuuta 1971 annettu radiovastuulaki (219/1971) niihin myöhemmin tehtyine muutoksineen.

Ennen tämän lain voimaantuloa voidaan ryhtyä sen täytäntöönpanon edellyttämiin toimenpiteisiin.

Siirtymäsäännökset

Tuomioistuimessa ennen tämän lain voimaantuloa vireille pantu rikosasia sekä vastinetta tai oikaisua koskeva asia voidaan käsitellä ja ratkaista myös siinä tuomioistuimessa, joka tämän lain voimaan tullessa voimassa olleiden säännösten mukaan on asiassa toimivaltainen.

Ennen tämän lain voimaantuloa syntyneen vahingon korvaamiseen sovelletaan ennen tämän lain voimaantuloa voimassa ollutta lakia. Vastinetta ja oikaisua koskevaan asiaan sovelletaan vastineen tai oikaisun perusteena olevan viestin julkaisemisajankohtana voimassa ollutta lakia.

Tämän lain voimaan tullessa oikeusministeriössä vireillä olevat painovapauslain 42 §:n 1 momentissa tarkoitetut asiat siirtyvät valtakunnansyyttäjän ratkaistaviksi. Näihin asioihin sovelletaan, mitä tämän lain 24 §:ssä säädetään syyteoikeudesta.

HE 54/2002, PeVM 14/2002, EV 288/2002

Muutossäädösten voimaantulo ja soveltaminen:

# data[].attributes.attachment_link.title
Laki sananvapauden käyttämisestä... 460/2003 - Ajantasainen lainsäädäntö - FINLEX ®

# data[].attributes.attachment_link.description
Eduskunnan päätöksen mukaisesti säädetään: 1 luku Yleiset säännökset Lain tarkoitus Tällä lailla annetaan tarkempia säännöksiä perustuslaissa turvatun sananvapauden käyttämisestä joukkoviestinnässä. Tätä lakia sovellettaessa ei viestintään saa puuttua enempää kuin on välttämätöntä ottaen huomioon sananvapauden merkitys kansanvaltaisessa oikeusvaltiossa.

# data[].attributes.body
Voidaan ottaa huomioon myös se, mikä kyseisen median kohderyhmä on. Esimerkiksi Helsingin Sanomien kohderyhmänä ovat lähtökohtaisesti kaupungissa asuvat, perheelliset ja korkeakoulutetut lukijat. Tämä näkyy esim. siinä, millaisia aiheita ja ihmisiä nostetaan feature-jutuissa esiin.

# data[].attributes.headline
Edellä mainituista ongelmista huolimatta sananvapaus toteutuu mielestäni suhteellisen hyvin suomalaisessa mediassa. 

# data[].attributes.subject
Edellä mainituista ongelmista huolimatta sananvapaus toteutuu mielestäni suhteellisen hyvin suomalaisessa mediassa. 

# data[].attributes.body
Median seuraaminen vaatii lukijalta medialukutaitoa ja ymmärrystä siitä, mitä mediaa seuraa ja millainen tausta kyseisellä medialla on.

# data[].attributes.body
Monet mediat, poislukien Yleisradio, ovat riippuvaisia kaupallisista mainostajista eli lähtökohtaisesti suurista yrityksistä. Tämä vaikuttaa välillisesti median sisältöön ja voi vaikuttaa esim siihen, kirjoitetaanko suuresta mainostajasta negatiivista juttua. CASE: Loviisan Sanomat toi esiin, että paikallinen K-kauppa peri asiakkailta vääriä hintoja. Kauppias veti mainokset pois lehdestä.

# data[].attributes.attachment_link.title
Media | Paikallislehti paljasti K-Supermarketin perineen asiakkailta vääriä hintoja, kauppa veti ilmoituksensa lehdestä pois: "Meni liikaa tunteisiin", kauppias sanoo

# data[].attributes.attachment_link.description
K-Supermarketin kauppiaan mielestä ilmoitussopimuksen purkamista on selitetty liian mustavalkoisesti julkisuudessa. Keskon aluejohtajan mukaan yritys kunnioittaa median riippumattomuutta.

# data[].attributes.headline
Median omistajuuden keskittyminen voi aiheuttaa ongelmia yksittäisen median tai journalistin sananvapaudelle. 

# data[].attributes.subject
Median omistajuuden keskittyminen voi aiheuttaa ongelmia yksittäisen median tai journalistin sananvapaudelle. 

# data[].attributes.body
Mediatalo voi määritellä, mistä ja miten jostakin aiheesta kirjoitetaan, vaikka se ei suoraan rajoita sananvapautta.

# data[].attributes.headline
Esim. rikoksista tuomittujen nimet julkaistaan vain painavissa tapauksissa, kuten henkirikosten tai merkittävien talousrikosten yhteydessä. 

# data[].attributes.subject
Esim. rikoksista tuomittujen nimet julkaistaan vain painavissa tapauksissa, kuten henkirikosten tai merkittävien talousrikosten yhteydessä. 

# data[].attributes.body
Suomessa ei lähtökohtaisesti julkaista rikoksesta syytettyjen nimeä tai kuvia.

# data[].attributes.headline
Onko yksikään media täysin riippumaton? Median omistajuuden keskittyminen suurille mediataloille ja niiden itsesääntely sen suhteen, mistä ja miten uutisoidaan. Minkä ryhmien tarinoita kerrotaan? 

# data[].attributes.subject
Onko yksikään media täysin riippumaton? Median omistajuuden keskittyminen suurille mediataloille ja niiden itsesääntely sen suhteen, mistä ja miten uutisoidaan. Minkä ryhmien tarinoita kerrotaan? 

# data[].attributes.headline
Miten esim. nuoret tai syrjäytyneet saadaan somesta valtamedian uutisten äärelle? 

# data[].attributes.subject
Miten esim. nuoret tai syrjäytyneet saadaan somesta valtamedian uutisten äärelle? 

# data[].attributes.headline
Kansalaisten luottamus mediaan on laskenut ja ryhmät polarisoituvat

# data[].attributes.subject
Kansalaisten luottamus mediaan on laskenut ja ryhmät polarisoituvat

# data[].attributes.headline
Kuka on vastuussa esim. verkkojulkaisun kommenttikenttään jätetyistä, muita loukkaavista kommenteista? 

# data[].attributes.subject
Kuka on vastuussa esim. verkkojulkaisun kommenttikenttään jätetyistä, muita loukkaavista kommenteista? 

# data[].attributes.headline
Sananvapaus ei siis tarkoita, että aivan kaikesta voisi kertoa ilman rajoitteita. Kuitenkin median sananvapautta pyritään Suomessa sääntelemään mahdollisimman vähän. 

# data[].attributes.subject
Sananvapaus ei siis tarkoita, että aivan kaikesta voisi kertoa ilman rajoitteita. Kuitenkin median sananvapautta pyritään Suomessa sääntelemään mahdollisimman vähän. 

# data[].attributes.headline
Erillinen Laki sananvapauden käyttämisestä joukkoviestinnässä tuli voimaan vuonna 2003 (korvaten aiemman lain). 

# data[].attributes.subject
Erillinen Laki sananvapauden käyttämisestä joukkoviestinnässä tuli voimaan vuonna 2003 (korvaten aiemman lain). 

# data[].attributes.body
Laissa määritellään muun muassa: julkaisijan ja ohjelmatoimittajan velvollisuudet, vastine ja oikaisu sekä vastuu julkaistun viestin sisällöstä.

# data[].attributes.headline
Suomen perustuslaissa §12 kerrotaan sananvapaudesta näin: "Jokaisella on sananvapaus. Sananvapauteen sisältyy oikeus ilmaista, julkistaa ja vastaanottaa tietoja, mielipiteitä ja muita viestejä kenenkään ennakolta estämättä. Tarkempia säännöksiä sananvapauden käyttämisestä annetaan lailla. Lailla voidaan säätää kuvaohjelmia koskevia lasten suojelemiseksi välttämättömiä rajoituksia.

# data[].attributes.subject
Suomen perustuslaissa §12 kerrotaan sananvapaudesta näin: "Jokaisella on sananvapaus. Sananvapauteen sisältyy oikeus ilmaista, julkistaa ja vastaanottaa tietoja, mielipiteitä ja muita viestejä kenenkään ennakolta estämättä. Tarkempia säännöksiä sananvapauden käyttämisestä annetaan lailla. Lailla voidaan säätää kuvaohjelmia koskevia lasten suojelemiseksi välttämättömiä rajoituksia.

# data[].attributes.body
Viranomaisen hallussa olevat asiakirjat ja muut tallenteet ovat julkisia, jollei niiden julkisuutta ole välttämättömien syiden vuoksi lailla erikseen rajoitettu. Jokaisella on oikeus saada tieto julkisesta asiakirjasta ja tallenteesta".

# data[].attributes.body
Lainsäädäntö: https://www.oph.fi/fi/oppimateriaali/median-maailma/tuotannon-taustoja/median-saannosto/lainsaadanto

Eurooppalainen medianvapaussäädös: https://www.consilium.europa.eu/fi/press/press-releases/2023/06/21/european-media-freedom-act-council-secures-mandate-for-negotiations/

Journalistin ohjeet: jsn.fi/journalistin-ohjeet/

Sanoma Media:

sanoma.com/fi/vastuullisuus/teemme-mediaa-suomalaisille/

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
On olemassa vain vähän asioita, joista kertominen julkisuudessa on lain mukaan kielletty. Tätä enemmän on asioita, joista kertominen viestimissä ei suoranaisesti ole kiellettyä mutta kylläkin eettisesti kyseenalaista. Missä siis kulkee kulloinkin raja?

Joukkoviestinnän sääntelyssä voidaan erottaa kaksi tasoa: lainsäädännön ja journalistietiikan tasot. Tasojen merkittävin ero on siinä, että lait ovat luonteeltaan pakottavia. Niiden taustalla on valtion yksinoikeus säätää alueellaan lakeja sekä käyttää pakkovaltaa. Journalistietiikka on puolestaan luonteeltaan vapaaehtoista. Eettisten normien noudattamista valvomaan on muodostunut myös instituutioita, kuten Suomessa Julkisen sanan neuvosto. Näillä instituutioilla ei siis ole kuitenkaan tuomiovaltaa.

Viestintään liittyviä lakeja ovat sananvapauslaki, rikoslaki, tekijänoikeuslaki sekä yksilön suojan kysymykset. Digitalisoituminen ja jokaisen mahdollisuus toimia julkisesti ovat tuoneet tullessaan pulmia lainsäätäjille. Sananvapauslaissa otetaan nykyään huomioon myös verkkojulkaisut, mutta paljon jää vielä lain ulkopuolellekin. Myös tekijänoikeuslaki ulottuu verkkoon, mutta sen valvominen verkkoympäristössä on vaikeaa. Oman suolansa verkkomediaan tuovat tavalliset käyttäjät, joista vain harva on perillä verkkojulkaisemiseen liittyvistä lakiasioista.

# data[].attributes.attachment_link.description
On olemassa vain vähän asioita, joista kertominen julkisuudessa on lain mukaan kielletty. Tätä enemmän on asioita, joista kertominen viestimissä ei suoranaisesti ole kiellettyä mutta kylläkin eettisesti kyseenalaista. Missä siis kulkee kulloinkin raja?

# data[].attributes.headline
Esimerkiksi Suomen suurin mediatalo Sanoma mainitsee painopistealueikseen: "Edistämme itsenäisen median avulla avointa demokraattista yhteiskuntaa ja sananvapautta"

# data[].attributes.subject
Esimerkiksi Suomen suurin mediatalo Sanoma mainitsee painopistealueikseen: "Edistämme itsenäisen median avulla avointa demokraattista yhteiskuntaa ja sananvapautta"

# data[].attributes.headline
Suomessa mediaa sääntelevät (ja suojaavat) sananvapauslaki, rikoslaki ja tekijänoikeuslaki. 

# data[].attributes.subject
Suomessa mediaa sääntelevät (ja suojaavat) sananvapauslaki, rikoslaki ja tekijänoikeuslaki. 

# data[].attributes.headline
Viime aikoina keskustelua on herättänyt mm. Yle-laki, jolla säännellään Ylen toimintaa. Yle-laki määrittelee Yleisradion julkisen palvelun tehtävät ja hallintoneuvoston. 

# data[].attributes.subject
Viime aikoina keskustelua on herättänyt mm. Yle-laki, jolla säännellään Ylen toimintaa. Yle-laki määrittelee Yleisradion julkisen palvelun tehtävät ja hallintoneuvoston. 

# data[].attributes.headline
Itsesääntely perustuu Journalistin ohjeisiin, joita useimmat mediat ovat sitoutuneet noudattamaan. Lisäksi suurimmilla mediataloilla on omat eettisyys-ja vastuullisuusperiaatteet. Journalistin ohjeet julkaisee Julkisen sanan neuvosto, jolle voi myös kannella virheistä. 

# data[].attributes.subject
Itsesääntely perustuu Journalistin ohjeisiin, joita useimmat mediat ovat sitoutuneet noudattamaan. Lisäksi suurimmilla mediataloilla on omat eettisyys-ja vastuullisuusperiaatteet. Journalistin ohjeet julkaisee Julkisen sanan neuvosto, jolle voi myös kannella virheistä. 

# data[].attributes.headline
Median sääntely jakaantuu lainsäädännön ja journalistietiikan tasoihin. Suomen mediaan vaikuttavat kansallisen lainsäädännön lisäksi EU-direktiivit, kansainväliset sopimukset ja muut säädökset. Eurooppalainen medianvapaussäädös on tulossa voimaan, jolla on tarkoitus luoda yhteiset kehykset median vapauteen Euroopan sisämarkkinoilla. 

# data[].attributes.subject
Median sääntely jakaantuu lainsäädännön ja journalistietiikan tasoihin. Suomen mediaan vaikuttavat kansallisen lainsäädännön lisäksi EU-direktiivit, kansainväliset sopimukset ja muut säädökset. Eurooppalainen medianvapaussäädös on tulossa voimaan, jolla on tarkoitus luoda yhteiset kehykset median vapauteen Euroopan sisämarkkinoilla. 