# data[].attributes.attachment_link.title
НІМЕЧЧИНА. Чому це ДВІ країни? 🇩🇪

# data[].attributes.attachment_link.title
Цікаві факти про Німеччину 🇩🇪

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Цікавий світ

# data[].attributes.attachment_link.title
Цікаві факти про Німеччину. Все найцікавіше на каналі цікавий світ.

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Цікаві факти та відео презентації

# data[].attributes.attachment_link.title
13 цікавих фактів про Німеччину та визначні німецькі місця

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Чотири сторони

# data[].attributes.attachment_link.title
Чому НІМЕЧЧИНА така багата

# data[].attributes.wish_content.attachment_props.alternative_text
німеччина місто

# data[].attributes.wish_content.attachment_props.alternative_text
німеччина місто

# data[].attributes.wish_content.attachment_props.alternative_text
німеччина місто

# data[].attributes.wish_content.attachment_props.alternative_text
німеччина місто

# data[].attributes.wish_content.attachment_props.alternative_text
німеччина місто

# data[].attributes.attachment_link.title
Німеччина як місток до Європи

# data[].attributes.attachment_link.description
Для багатьох Німеччина є саме тією країною, з якої починається знайомство з Європою. Вона є серцем Європейського Союзу, активним учасником міжнародних відносин та економічним лідером регіону.

# data[].attributes.attachment_link.title
Площа міст Німеччини

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Марина Иванова

# data[].attributes.attachment_link.title
Німецька мова як місток до Європ...- Мыслительная карта

# data[].attributes.attachment_link.description
Міста Німеччини, Цікаві факти про Німеччину, Цікаві німецькі слова, Культурний місток, Німеччина: перший крок до європейської мрії, Чому Німеччина?, Fernweh…

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Німе́ччина ( нім. Deutschland), офіційна назва - Федерати́вна Респу́бліка Німе́ччина ( нім. Bundesrepublik Deutschland) - держава в Центральній Європі, демократична федеративна республіка. Складається з 16 федеральних земель. Столиця і найбільше місто країни - Берлін. Займає площу 357 588 км². Клімат помірний сезонний. Населення - 83,13 млн осіб. Член Європейського Союзу та НАТО. Країна з найбільшою кількістю населення і найбільшим рівнем економіки в Європейському Союзі. Провідна політична сила на Європейському континенті, технологічний лідер у багатьох галузях. Німеччина є другим за популярністю місцем міграції в світі, поступаючись тільки США.

Член Європейського Союзу, НАТО і "Великої сімки", претендує на постійне членство в Раді Безпеки ООН.

На території Німеччини знаходиться Північно-Німецька низовина, середньовисотні гори, Швабсько-Баварська височина (альпійське передгір'я) та Альпи. Середньовисотні німецькі гори (висота перевищує 1000 м над рівнем моря) - частина широкої гірської дуги, яка тягнеться від центральної Франції аж до центральної Польщі, до якої належать Гарц, Тюринзький Ліс та Рудні гори. На півдні баварське плоскогір'я Баварський ліс тягнеться до північних схилів Альп. Найвища точка країни - гора Цугшпітце (2963 м над рівнем моря). Біля кордону із Швейцарією розташоване найбільше озеро Німеччини, Боденське озеро, з якого бере свої витоки річка Рейн. Найдовша європейська річка Дунай бере свої витоки в німецьких горах Шварцвальд.

Природні озера країни - переважно льодовикового походження. Тому найбільше великих озер в Альпах і в Мекленбурзі. Найбільше озеро, що повністю лежить на німецькій території - озеро Мюрітц ( Müritz), складова частина Мекленбурського озерного краю. Загалом найбільшим озером вважається Боденське озеро, що на кордоні з Австрією і Швейцарією, яке розмежовано між ними на: Німецька частина - 305,75 км², Швейцарська - 171,63 км² і Австрійська - 58,62 км².

Також у Німеччині зустрічаються рукотворні озера створені внаслідок діяльності людини. Так у Східній Німеччині є багато великих штучних озер у колишніх районах видобутку лігніту. А найчастіше це озера, створені внаслідок побудови дамб, задля енергетичних чи господарських цілей. Загалом у Німеччині близько 4000 озер. З них найбільші:

З північної сторони Німеччину омивають Північне море та Балтійське море.

У Північному морі домінує скупчення Північно-Фризьких островів і острівний ланцюг Фризьких островів, з них - Гельґоланд і Нейверк заселені. Північно-Фризькі острови є залишками суші, які були відрізані від континентальної землі підняттям рівня океану та процесами, що відбувалися в льодовикові періоди. Східно-Фризький острівний бар'єр, виник внаслідок динаміки піщаних мілин, тобто намивні ділянки суші ставали, за деякий час, островами.

Найбільші німецькі острови у Балтійському морі ( із заходу на схід) Фемарн, Пель, Гіддензеє, Рюґен і Узедом, найбільший півострів - Фішланд-Дарс-Цинґст. За винятком Фемарн, вони є частиною узбережжя Бодден. Найбільші і найвідоміші острови у внутрішніх водоймах, озерах - Райхенау, Майнау і Ліндау на Боденському озері і Херренкімзеє на Кімзеє.

Більшість території Німеччини піддається впливу сезонного помірного клімату, в якому переважають вологі західні вітри. Клімат помірний пов'язаний з океанічною, Північноатлантичною течією, яка є північним продовження Гольфстриму. Ці теплі води впливають на райони, що межують із Північним морем у тому числі на території вздовж річки Рейн, яка впадає в Північне море. Отже, на північному заході і півночі країни, клімат океанічний, з випаданням опадів цілий рік із максимумом у літній період.

Тому зима в країні м'яка, а влітку, як правило, прохолодно, хоча температура може перевищувати і 30 °C доволі тривалий проміжок часу. На сході країни клімат більш континентальний; зима можливо холодніша, а літо доволі спекотне і сухе, триваліший час. Центральна і південна Німеччина належать до перехідних регіонів, тут варіюються, як помірно океанічний клімат, так і континентальний клімат.

Середньорічна кількість опадів (на основі статистичних даних у період 1961-1990 років) становить 700 міліметрів на рік. Середня щомісячна кількість опадів коливається від 40 мм до 77 мм у лютому та червні, відповідно.

Територія сучасної Німеччини була заселена щонайменше 600 000 років тому. З присутністю давніх людей вчені пов'язують знахідки гейдельберзької людини в Мауері й неандертальців у Неандерталі. До епохи Ашель відносять окремі знахідки каменів, які, можливо, мають сліди обробки. На півдні Німеччини у верхньому палеоліті була поширена культура Мадлен, на півночі - гамбурзька та аренсбурзька культури. Протягом тисячоліть племена первісних мисливців і рибалок кочували в районах долин повноводних річок і освоювали північні окраїни, прилеглі до морського узбережжя Балтійського моря.

В мезоліті на півдні та центрі Німеччини виявлена тарденуазька і азильська культури, в той час як на півночі - культури Лінгбі й Маглемозе. У неоліті на території Німеччини поширилася культура лінійно-стрічкової кераміки, з носіями якої пов'язують розвиток ручного землеробства і перехід до скотарства. На зміну їм прийшли коло культур накольчато-стрічкової кераміки, представлені рядом локальних варіантів. Енеоліт і бронзовий вік характерний культурою лійчастого посуду, шнурової кераміки, культурою дзвоноподібних келихів, аллербергською культурою на Середньому Рейні.

У ранню залізну добу більшу частину території Німеччини займала ясторфська культура, західні області - культури групи Харпштедт-Нінбург, південні - латенської культури і пов'язані з ними групи. В цей період відбулось знайомство прадавніх племен із металургією, чому сприяла наявність болотної залізної руди. Зі знахідками ясторфської культури вчені пов'язують племена стародавніх германців. Вийшовши з півдня Скандинавії та узбережжя Балтійського та Північного морів, германці зайняли басейни Везера і Одри, проникаючи на південь до Дунаю. У результаті цього вони стали межувати з кельтами на заході, іранськими, балтійськими та слов'янськими племенами на сході та півдні. Перші свідчення про германців у писемних джерелах належать давньогрецькому мандрівнику та вченому Піфею з Массалії.

У III столітті на території Німеччини виникла низка великих західногерманських племен: франки, сакси, англи, лонгбарди, алемани, бургунди та інші. Будучи сильними воїнами, германці залучались римлянами у військових цілях, а невдовзі отримали дозвіл оселятися у прикордонній зоні імперії та отримувати римське громадянство. Такий захист швидко перетворився на загрозу, коли сам Рим став залежним від варварів. Германські воєначальник та військові частини все частіше вирішували долю імператорів, доки врешті-решт 476 року полководець Одоакр не скинув останнього римського правителя. Одночасно відбувалось Велике переселення народів, в V столітті племена готів, вандалів, франків, саксонців та інших створили на території розваленої Західної Римської імперії власні королівства. До VI століття землі на схід від Ельби були залишені германцями, а дану територію заселили західнослов'янські племена полабів, лютичів та ободритів. Слід зазначити, що полабські слов'яни заснували велику кількість замків і поселень, які згодом стали німецькими містами: Любеч ( Любек), Зверін ( Шверін), Будишин ( Бауцен), Бранібор ( Бранденбург).

Після розпаду Римської імперії у Західній Європі утворилося Франкська держава, яка через три століття, при Карлі Великому, досягла піку могутності й перетворилася на імперію ( 800). Вона охоплювала території кількох сучасних держав, зокрема Німеччини. У країні відбувався процес утвердження католицизму, становлення системи великого феодального землеволодіння, а маси сільського населення ставали залежними від сеньйора. Єдина держава проіснувала недовго - у 843 році онуки правителя поділили її між собою на 3 королівства.

Новоутворена імперія простягнулася від Рейну на заході до Ельби на сході і від Північного моря до Альп, будучи станом на початок XI століття наймогутнішою державою Західної Європи. В роки правління імператорів із Салічної династії до її складу приєднали Бургундію та північну Італію, васальну залежність визнала Чехія. Посилилась роль великих феодалів, які набуваючи все більшу судову та адміністративну владу, починають відігравати самостійну політичну роль. Це стало причиною децентралізації держави. Хоча імператори намагалися боротися з даними тенденціями, опираючись на лицарство та мешканців міст, але разом із тим йшли на поступки знаті, аби заручитися її підтримкою в боротьбі з папством.

Під час правління Гогенштауфенів (1138-1254), німецькі князі поширили свій вплив далі на схід і на південь, тобто на землі, що належали слов'янам; німецькі правителі заохочували утворення поселення колоністів та проводили політику германізації. Незважаючи на посилення феодальної роздробленості, мав місце значний економічний підйом. В цей час північнонімецькі міста, які входили до Ганзейського союзу, багатіли завдяки прибутковій торгівлі. Велика равенсбурзька торгова асоціація, що існувала на півдні Німеччини, мала аналогічну мету. Зростання товарно-грошових відносин викликало зміни в аграрному ладі. Феодали, прагнучи збільшити свої доходи, переводили селян на натуральні і грошові оброки. Замість колишньої системи панщини вводилися нові форми організації господарства та експлуатації селян, що передбачали послаблення і ліквідацію особистої залежності.

У першій половині XIV століття відбулось різке скорочення чисельності населення, причиною чого став Великий Голод 1315 року, за ним послідувала пандемія чуми, відома як Чорна Смерть (1348-1350). Але навіть вони не змогли перешкодити розквіту середньовічних німецьких міст, бурхливому росту ремесел і торгівлі, розвитку цехового ладу. Розвинувся інститут рейхстагу, який набув статусу інституту законодавчої влади і з 1489 року став поділятися на три курії. Зміни відбувались у державному управлінні. Затверджена в 1356 році імператором Карлом IV Люксембурзьким Золота булла ввела новий порядок обрання німецького короля колегією семи імперських курфюрстів. Наприкінці XV століття в гірничій справі, текстильній промисловості, книгодрукуванні Німеччини зародилися ранні форми мануфактури, почало складатися товарне виробництво. Німецькі художники, інженери і вчені розробили широкий спектр методів, аналогічних тим, які використовувалися італійськими майстрами та інженерами Венеції, Флоренції, Генуї. Мистецькі та культурні центри Німеччини дали плеяду талановитих художників, зокрема Ганса Гольбейна і його сина, а також Альбрехта Дюрера. Відкриття Йоганном Гутенбергом книгодрукування заклало основу для перетворення освіти на масову.

У 1868 році був створений Північнонімецький союз на чолі з президентом - королем Пруссії. 1871 року Рейхстаг проголосив президента Північнонімецького Союзу, прусського короля Вільгельма I Гогенцоллерна, імператором Німеччини, канцлером якої був призначений Отто фон Бісмарк.

1914 року Німеччина вступила в Першу світову війну, програш у якій привів до краху імперії і створення так званої Веймарської республіки.

Після того, як Німеччина зазнала поразки у Другій світовій війні, її державність була призупинена, від території Німеччини відокремлені великі території, а решта була розділена на 4 зони окупації: радянську, американську, британську та французьку. 1949 року на територіях американської, британської та французької зон окупації створена Федеративна Республіка Німеччина (ФРН), на території радянської зони окупації - Німецька Демократична республіка (НДР).

На підставі Бонн-Берлінського акту, прийнятого парламентом 10 березня 1994 року, Берлін знову став столицею об'єднаної Німеччини, в той час як Бонн отримав унікальний статус Bundesstadt - місто федерального значення зі збереженням низки федеральних міністерств. Перенесення уряду завершилося 1999 року.

Після возз'єднання Німеччина почала відігравати активнішу роль у діяльності Європейського Союзу і НАТО. Країна скерувала свої війська для забезпечення стабільності на Балканах і надіслала свій миротворчий контингент в Афганістан. Ці дії були сприйняті неоднозначно, оскільки відповідно до післявоєнних домовленостей, Німеччина мала право на розгортання військ тільки для оборонних цілей. Розгортання ж військ на чужих територіях не підпадало під оборонні положення, однак парламентське голосування з цього питання легалізувало участь Німеччини саме у миротворчому контексті.

2005 року Анґела Меркель обрана першою жінкою- канцлером Німеччини. У період з 2005 по 2009 рік вона стояла на чолі, так званої, "Великої коаліції", яку підтримувала її власна парламентська група (у складі ХДС і ХСС) та соціал-демократична партія (СДПН). Після загальних виборів 27 вересня 2009 року Меркель сформувала нинішній коаліційний уряд, у якому Соціал-демократичну партію замінила Вільна демократична партія (ВДП).

Німеччина поділена на 16 політико-адміністративних територій - федеральні землі. Останні своєю чергою діляться на 439 районів ( нім. Kreise) і міських округів ( нім. kreisfreie Städte).

Німеччина є федеративною, демократичною, парламентською республікою. Її політична система ґрунтується на принципах, закладених у конституційному документі, відомому як Grundgesetz (Основний закон). Для внесення поправок до нього потрібно згоду двох третин депутатського складу Бундестагу та Бундесрату, що робить його жорсткою конституцією. Фундаментальні принципи Основного закону гарантують основоположні права людини, зокрема повагу до людської гідності, самостійність гілок влади, федеральну структуру і верховенство права. Такі форми прямої демократії, як референдум або народна ініціатива, Основний закон передбачає лише у винятковому випадку, коли мова йде про поділ території ФРН.

Президент Німеччини, яким з 19 березня 2017 року є Франк-Вальтер Штайнмайєр, формально є главою держави та уособлює єдність політичного устрою. Він обирається Федеральними зборами, спеціальною установою, що складається з членів Бундестагу і рівної кількості державних делегатів, обраних ландтагами. На посаду президента може обратись будь-який громадянин ФРН, що досяг 40 років. Строк його повноважень складає 5 років, але дозволяються одноразові перевибори. В обов'язки федерального президента входять промульгація законів, призначення посадових осіб, виконання представницьких функцій, також він може помилувати злочинців. Прийняті ним акти, як правило, вимагають контрасигнації канцлера або відповідного міністра. Другою найвищою посадою в німецькому порядку старшинства є Президент Бундестагу ( Bundestagspräsident), який обирається парламентом і головує на її засіданнях. Нині даний пост займає Бербель Бас.

Законодавча влада належить федеральному парламенту - Бундестагу, який обирається громадянами на 4 роки. Відповідно до Основного закону він вважається однопалатним, однак фактично має дві палати - Бундестаг та Бундесрат (Федеральна рада). Власне парламентом є тільки Бундестаг. Нижня палата складається з 496 депутатів, що володіють вільним представницьким мандатом від німецького народу; її члени обираються загальними, прямими, рівними і таємними виборами за змішаною пропорційно-мажоритарною системою строком на 4 роки. Найважливішими функціями Бундестагу є прийняття федеральних законів, контроль за роботою уряду та вибори федерального президента, дана палата має право утворювати галузеві комітети.

Бундесрат, відповідно до статті 50 Основного закону, вважається органом, через який федеральні землі беруть участь у законодавчому та адміністративному управлінні та в справах Європейського Союзу. Депутати Бундесрату мають так званий імперативний мандат від урядів федеральних земель, його склад змінюється у міру проведення виборів у ландтаги. Залежно від кількості мешканців землі мають від 3 до 6 голосів. У Бундесрат надходять всі законопроєкти. Ті з них, які зачіпають компетенцію федеральних земель, повинні отримати його схвалення (з бюджету і податків, питань території і меж земель, структури і організації земельних влади, освіти та культури). Щодо інших законопроєктів Бундесрат може заявити протест, у такому випадку закон повторно розглядається в Бундестазі і в разі відхилення протесту Бундесрату набуває чинності.

Роль політичних партій у Німеччині є значною і закріплена статтею 21 Конституції. Вони висувають кандидатів на політичні посади, впливають на визначення особового складу керівних органів державної адміністрації, судів та прокуратури. У ФРН традиційно існує багатопартійна система. Найбільш впливовими партіями є Християнсько-демократичний союз (ХДС), Християнсько-соціальний союз (ХСС) та Соціал-демократична партія. Помітну роль у політичному житті країни відіграють також ліберальна Вільна демократична партія і Союз 90/Зелені. За результатами парламентських виборів 2017 року до Бундестагу пройшла право-популістська партія Альтернатива для Німеччини.

У другій половині 20 століття Німеччина була розколота на дві країни, що розвивалися у різних напрямах. У ФРН економічна модель отримала назву "соціального ринкового господарства", яке забезпечувало високу ефективність ринкової економіки і гарантувала максимум соціальної справедливості. Після возз'єднання 1990 року економічна політика Німеччини була скерована на вирівняння відмінностей між західною та східною частинами країни.

Сучасна економіка Німеччини соціально-орієнтована із високорозвиненою інфраструктурою, високим рівнем ринкової капіталізації, низьким рівнем корупції і високим рівнем інноваційності.

Понад третина території Німеччини зайнята сільським господарством. Переважно вирощуються зернові, картопля, цукрові буряки, рослини, з яких виробляється олія. Німеччина - лідер-виробник хмелю, з якого виробляється понад 5,5 тис. ґатунків пива. На півдні країни (особливо в долинах річок Рейн та Везер) вирощується виноград.

Демографічний розподіл по найбільших містах Німеччини:

Німецька мова поділяється на три групи діалектів: нижньонімецькі, середньонімецькі та верхньонімецькі. Нижньонімецькі - нижньофранкський, нижньоалеманський та фризький; середньонімецькі - саксонський, тюринзький та франкський; верхньонімецькі - верхньофранкський, алеманський та баварський.

Релігійність у країні з року в рік послаблюється: 2010 року католицьку церкву залишили понад 180 тис. парафіян, також перестали вважати себе протестантами понад 150 тис. німців. Попереднього року зростання кількості атеїстів теж було вражаючим - понад 260 тис. з обох християнських церков. Католицькі теологи закликають до кардинальних реформ церкви.

У Німеччині є державні та церковні свята, загальнодержавні й такі, що святкуються тільки в певних федеральних землях, регіонах і навіть тільки в окремому місті ( нім. Augsburger Friedensfest).

Система освіти в Німеччині лише у найважливіших питаннях регулюється державою на федеральному рівні. Найбільші повноваження у розвитку і регулюванні освіти має не держава в цілому, а окремі федеральні землі. Це призводить до певних розбіжностей систем освіти в 16 землях. Однак загалом система освіти в Німеччині передбачає чотири рівні: початкова освіта, двоступенева середня освіта та вища освіта.

Дев'ятирічна шкільна освіта обов'язкова, загальна та безкоштовна. У початковій школі починається навчання дітей у віці від 6 років. Оцінок за успішність не ставлять, її оцінюють на словах або іншими знаками заохочення. Триває воно 4 роки (в Берліні - 6 років). Є три види середніх шкіл. Hauptschule - школа з практичним підходом і меншою кількістю складних предметів; вона має готувати до ремісничих професій. Realschule має ширший спектр предметів, ґрунтовнішу підготовку, після її закінчення учень отримує атестат про закінчену середню загальну освіту ( Mittlere Reife). Gymnasium - найпрестижніший вид середньої освіти, оскільки тільки завершена освіта в гімназії дає право пройти випускні іспити на атестат зрілості Abitur і вступити у виш. Цікаво, що в Баварії та Баден-Вюртемберзі вчителі, а не батьки, вирішують, куди піде дитина після початкової школи (до Hauptschule, Realschule чи Gymnasium).

Навчання в державних університетах загалом безкоштовне, однак від 2007 року у деяких землях введено Semestergebühren (плата за семестр), що становить близько 500 євро. Також у зв'язку з участю Німеччини у Болонському Процесі ступінь магістра скасовано 2010 року, натомість запроваджено двоступеневу систему "бакалавр - майстер" ( Bachelor - Master of Arts). Найбільш давні і престижні університети Німеччини: Гейдельберзький університет, Лейпцизький університет, Гумбольдтський університет, Університет Фрайбурга, Мюнхенський університет, Тюбінгенський університет, Університет Галле-Віттенберг, Марбурзький університет. Офіційне об'єднання дев'яти найбільших технічних університетів країни має назву TU 9.

Відрізняється від української шкала оцінювання роботи учнів та студентів: що менша оцінка, тим вона краща, вища. В Німеччині є оцінки від "1" (відмінно/ sehr gut, ausgezeichnet) до "6" (погано, незадовільно/ mangelhaft), причому можливі проміжні оцінки типу 1,1; 2,5; 4,3 і так далі.

Серед нобелівських лауреатів 103 науковці Німеччини. Впродовж 20-го століття німецькі лауреати здобули більше нагород, ніж будь-яка інша нація, особливо в галузі природничих наук (наприклад, фізика, хімія, фізіологія або медицина). Роботи Альберта Ейнштейна та Макса Планка мали вирішальне значення для подальшого розвитку сучасної фізики, їх ідеї розвинули Вернер Карл Гейзенберг і Макс Борн. Водночас їхнім відкриттям передували роботи Германа фон Гельмгольца, Йозефа Фраунгофера, Даніеля Габріеля Фаренгейта. Вільгельм Конрад Рентген відкрив X-промені, відомі в більшості мов світу як рентгенівські промені. Німеччина - також батьківщина численних математиків, серед них Карл Фрідріх Гаус, Давид Гільберт, Бернгард Ріман, Ґотфрід Вільгельм Лейбніц, Карл Веєрштрас і Герман Вейль.

Спорт у Німеччині має високу соціальну значущість. У 2006 році близько 27,5 млн німців були членами 91 000 німецьких оздоровчих і спортивних клубів. Німеччина займає третє місце в загальносвітовому табелі рангів серед учасників Олімпійських ігор за всі часи їх існування. Більшість клубів прийняті до нової німецької федерації олімпійського спортивного союзу ( DOSB). Великі успіхи були в німецьких спортсменів в інших видах спорту, як-от фехтування, кінний спорт, боротьба, академічне веслування, веслування на байдарках і каное, легка атлетика та плавання.

Найпопулярніший вид спорту в Німеччині футбол. Близько 6,68 мільйона футболістів-любителів і близько 180 000 професіоналів ( Deutscher Fußball-Bund - станом на 2009), організовані в Німецькій футбольній асоціації, Національна команда країни чотири рази здобувала Кубок світу з футболу в 1954, 1974, 1990 та 2014 роках, двічі приймала цей масштабний світовий футбольний форум - в 1974 і 2006 роках, останній став одним із найбільших і найуспішніших у світі спортивних дійств. Досі Німеччина - єдина країна Європи, яка володіє званням чемпіона світу з футболу як для чоловіків, так і для жінок. Бундесліга посідає друге місце у світі за середньою відвідуваністю глядачами її матчів, на те є причини, оскільки в ній грають відомі світові футбольні дружини та не менш відомі світові гравці. З німецьких футболістів найвідоміші - Франц Беккенбауер, Герд Мюллер, Юрґен Клінсманн, Лотар Маттеус, Олівер Кан тощо.

Німеччина є однією з провідних країн у світі автоспорту: популярні автоперегони, успішні автомобільні "стайні", сучасні автомобілі, команди-клуби та пілоти, прийшли саме з Німеччини. Найуспішніший пілот в історії Формули-1, за всю її історію, Міхаель Шумахер, добився найзначніших досягнень в автоспорті за свою кар'єру і виграв найбільше чемпіонатів і заїздів, ніж будь-який інший пілот від часів заснування Формули-1 в 1946 році, ставши одним із найбільш високооплачуваних спортсменів в історії. Серед провідних команд в автоспорті команди "BMW" і "Mercedes", що неодноразово перемагали в Кубку конструкторів. Команда "Порше" 16 разів вигравала гонку-ралі "24 години Ле-Мана" ( престижна щорічна гонка у Франції). Популярні в Німеччині перегони в класі ДТМ.

Гандбольна Ліга Німеччини вважається найкращою лігою у світі, чоловіча збірна країни у 2007 році стала чемпіоном світу уже втретє. Майже 850 000 гандболістів змагаються в 4600 клубах під патронатом Федерації гандболу Німеччини. Стає дедалі популярнішим і баскетбол, особливо, завдяки успіхам Дірка Новіцкі, що здобув у 2007 році MVP, звання найціннішого гравця Національної баскетбольної асоціації, який став одним із найкращих гравців у світі. Ще раніше - в 1990-х роках, Детліф Шремпф ( Detlief Schrempf) - як найкращий німецький баскетболіст - добився значних успіхів у НБА.

Теніс

Велоспорт

Німецькі спортсмени у зимових видах спорту, взагалі, вважаються найуспішнішими. Бобслей, санний спорт, біатлон, лижні перегони та гірськолижний спорт - це види спорту, в яких домінують німецькі атлети, виграючи численні медалі на світових чемпіонатах і Олімпійських іграх та інших спортивних змаганнях. Черговим підтвердженням тому, стало перше загальнокомандне місце команди Німеччини в зимових Олімпійських іграх 2006 року. Німеччина приймає численні змагання з зимових видів спорту, так повелося з далекого 1936 року, коли в баварських містах-побратимах Гарміші та Партенкірхені, об'єднаних задля нагоди в Гарміш-Партенкірхен були проведені зимові Олімпійські ігри, а з часом для німців зимовий спорт став найулюбленішим відпочинком.

Ще помітніших успіхів добивалася Німеччина в хокеї на траві - чоловіча збірна ставала чемпіоном світу в 2002 і 2006 роках, а в 1972, 1992 і 2008 олімпійськими чемпіонами, жіноча національна дружина в 2004 році також заволоділа олімпійським "золотом". Натомість хокей із шайбою тільки почав розвиватися, але завдяки успішним виступам у Європі німецьких клубів (куди запрошуються відомі гравці зі всіх європейських країн) вдалося "підтягнути" до професійного рівня гру національної команди, котра вже "прописалася" в чільну 10 світових хокейних команд на льоду. Один із найстаріших спортивних видів у Німеччині - спортивна стрільба. Німецька федерація стрільби нараховує близько 1,5 млн членів, всього в країні налічується близько шести мільйонів стрільців - любителів й професіоналів.

Німеччина та Україна уже багато років поспіль пов'язані між собою двосторонніми стосунками. Німецькі політичні фонди здійснюють проєктну роботу в Україні з українськими партнерами. Зокрема, через Німецький Фонд міжнародного правового співробітництва Німеччина сприяє численним проєктам у сфері правового консультування. Діє Спілка студентів-українців у Німеччині. В місті Дюссельдорфі Німецько-український інформаційно-культурний центр[джерело? ].

Надзвичайний і Повноважний Посол України у Федеративній Республіці Німеччина - Клімкін Павло Анатолійович (до 19 червня 2014 року). Радник-посланник, заступник керівника місії - Химинець Василь Васильович.

1. Statistische Ämter des Bundes und der Länder: [1] [Архівовано 21 грудня 2019 у Wayback Machine.], Stand: 30. June 2018. Abgerufen am 13. Dezember 2018.

2. ↑ . "Germany". Germany. International Monetary Fund. Архів оригіналу за 28 June 2011http://www.imf.org/external/pubs/ft/weo/2010/02/weodata/weorept.aspx?pr.x=61&pr.y=14&sy=2008&ey=2015&scsm=1&ssd=1&sort=country&ds=.&br=1&c=134&s=NGDP_R%2CNGDP_RPCH%2CNGDP%2CNGDPD%2CNGDP_D%2CNGDPRPC%2CNGDPPC%2CNGDPDPC%2CNGAP_NPGDP%2CPPPGDP%2CPPPPC%2CPPPSH%2CPPPEX%2CNID_NGDP%2CNGSD_NGDP&grp=0&a=.

3. Max Mangold (ed.), ред. (1995). Duden, Aussprachewörterbuch (Duden Pronunciation Dictionary) (German) (вид. 6th ed.). Mannheim: Dudenverlag (Bibliographisches Institut & F.A. Brockhaus AG. с. pp 271, 53f. ISBN 3-411-04066-1.

4. ↑ Шульце, Гаген (2010). Історія Німеччини (укр.). Видавництво "Наука". ISBN 9789669697264. Архів оригіналу за 3 February 2018.

5. ДРЕВНЕЙШЕЕ НАСЕЛЕНИЕ ГЕРМАНИИ: В южной и центральной областях современной Германии человек поселился. texts.news (англ.). Архів оригіналу за 2 лютого 2018.

6. Modi, J. J. (1916). The Ancient Germans: Their History, Constitution, Religion, Manners and Customs. The Journal of the Anthropological Society of Bombay 10 (7): 647. "Raetia (modern Bavaria and the adjoining country)"

7. Rüger, C. (2004) [1996]. Germany. У Bowman, Alan K.; Champlin, Edward; Lintott, Andrew. The Cambridge Ancient History: X, The Augustan Empire, 43 B.C. - A.D. 69. Volume 10 (вид. 2nd). Cambridge University Press. с. 527-28. ISBN 0-521-26430-8.

8. Bowman, Alan K.; Garnsey, Peter; Cameron, Averil (2005). The crisis of empire, A.D. 193-337. The Cambridge Ancient History 12. Cambridge University Press. с. 442. ISBN 0-521-30199-8.

9. Wolfram, Herwig (1997). The Roman Empire and its Germanic Peoples. California University Press. с. 11-13.

10. McBrien, Richard (2000). Lives of the Popes: The Pontiffs from St. Peter to Benedict XVI. HarperCollins. с. 138.

11. Eisenstein, Elizabeth. (1980). The printing press as an agent of change. Cambridge University Press, pp. 3-43.

12. (нім.) Landtag einstimmig gegen Komplettumzug WDR; 14 September 2006.

13. (нім.) Deutschlands heimliche Hauptstadt Landtag einstimmig gegen Komplettumzug [Архівовано 10 жовтня 2007 у Wayback Machine.] WDR; 20 June 2006.

14. Dempsey, Judy. Germany is planning a Bosnia withdrawal International Herald Tribune. 31 October 2006. Retrieved 30 November 2006.

15. Німецький парламент очолила жінка. Хто вона?. Deutsche Welle (українською). 26 жовтня 2021. Архів оригіналу за 20 лютого 2022.

16. За год из католической церкови ушли 180 тысяч немцев, КОММЕНТАРИИ: pro.UA[недоступне посилання з вересня 2019]

17. Nobel Prize [Архівовано 2006-04-05 у Wayback Machine.], Nobelprize.org. Retrieved 19 November 2009.

18. Swedish academy awards [Архівовано 5 жовтня 2010 у Wayback Machine.] ScienceNews web edition, 1 October 2010.

19. National Science Nobel Prize shares 1901-2009 by citizenship at the time of the award [Архівовано 3 березня 2011 у Wayback Machine.] and by country of birth [Архівовано 6 березня 2011 у Wayback Machine.]. From Jürgen Schmidhuber (2010), Evolution of National Nobel Prize Shares in the 20th Century [Архівовано 27 березня 2014 у Wayback Machine.] at arXiv:1009.2634v1 [Архівовано 15 квітня 2016 у Wayback Machine.]

20. Roberts, J. M. The New Penguin History of the World, Penguin History, 2002. Pg. 1014. ISBN 0-14-100723-0.

21. Ehrung: Nowitzki zum MVP gewählt [Архівовано 17 січня 2011 у Wayback Machine.]. Meldung vom 11. Mai 2007.

22. Указ Президента України від 19 червня 2014 року № 542/2014 "Про звільнення П.Клімкіна з посади Надзвичайного і Повноважного Посла України у Федеративній Республіці Німеччина"

Бобилєва С. Й. Історія Німеччини з давніх часів до 1945 року: Навчальний посібник для студ. вищ. навч. закл. / С. Й. Бобилєва; МОНУ; Дніпропетровськ. нац. ун-т. - Дніпропетровськ: РВВ ДНУ, 2003. - 528 с.

Брокгауз Історія Німеччини у світлинах = Deutsche Geschichte in Schlaglichtern / Брокгауз ; пер. з нім. : І. Андрущенко, Л. Сандига, О. Кислюк ; [ред. С. Вишенський ; худ. оформ. К. Міщук]. - Київ: Юніверс, 2010. - 567 с. : іл. - (Серія "Історична думка"). - ISBN 978-966-8118-75-3

Короткий статистичний збірник "Україна та Німеччина" / Державний комітет статистики України; Федеральне статистичне управління Німеччини. - К., 2000. - 40 с. - (Tacis). - Укр. та нім. мовами. - ISBN 966-95683-9-0.

Мартинов А. Ю. Об'єднана Німеччина: від "Боннської" до "Берлінської" республіки (1990-2005 рр.). - К.: Корпорація, 2006. - 447 с.

Мартинов А. Ю. Соціал-демократична партія у політичній історії Німеччини XX століття. - К., 2003.

Німецькомовні країни. Німеччина. Австрія. Швейцарія. Люксембург. Ліхштенштейн: Навчальний посібник для студентів / Кіровоградський держ. педагогічний ун-т ім. Володимира Винниченка. - Кіровоград: РВЦ КДПУ ім. В. Винниченка, 2005. - 208 с.

Соціально-ринкова економіка Німеччини в економічній системі ЄС: монографія / Р. В. Міхель; ред. І. М. Грабинський; Львів. нац. ун-т ім. І. Франка. - Львів: Укр. технології, 2015. - 199 c.

Факти про Німеччину / ред. Жанет Шаян, Сабіне Гіле; пер. Володимир Шелест. - Франкфурт-на-Майні: Зоцієтетс-Ферлаґ, 2010. - ISBN 978-3-7973-1211-2

Kampers, Franz, and Martin Spahn. Germany // The Catholic Encyclopedia. Vol. 6. New York: Robert Appleton Company, 1909.

# data[].attributes.attachment_link.title
Німеччина - Вікіпедія

# data[].attributes.attachment_link.description
Німе́ччина ( нім. Deutschland), офіційна назва - Федерати́вна Респу́бліка Німе́ччина ( нім. Bundesrepublik Deutschland) - держава в Центральній Європі, демократична федеративна республіка. Складається з 16 федеральних земель. Столиця і найбільше місто країни - Берлін. Займає площу 357 588 км². Клімат помірний сезонний. Населення - 83,13 млн осіб. Член Європейського Союзу та НАТО.

# data[].attributes.attachment_link.description
Міністерство економіки та захисту клімату ФРН виділяє на ремонт української енергоінфраструктури додатково понад 7 млн євро.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Блог

1. Офіційна назва - Федеративна Республіка Німеччина

2. Площа країни 357 021 км2, в 1,6 разів менша за Україну

3. Населення - 82,8 млн осіб

4. Столиця - Берлін, найбільше місто країни (3,5 млн осіб) і друге за населенням місто ЄС після Лондону

5. Гімн Німеччини написаний в 1841 році

6. Довжина метра в Берліні 151,7 км (173 станції). Побудоване в 1902 році.

7. Найбільший зоопарк в світі знаходить у Берліні - Zoologischen Garten

8. Найвища будівля Німеччини і четверта у світі - Берлінська телевежа - 368,03 м

9. Західна і Східна Німеччина об'єдналися в 1990 році

10. З німецьким паспортом без візи можна відвідати 176 країн світу

11. В 2018 році зафіксовано 10,2 млн мігрантів, тобто кожний восьмий житель

12. В німецькій школі найкраща оцінка - 1, найгірша - 6

13. Новорічну ялинку придумали німці

14. На 70% автостради дозволена безлімітна швидкість

15. Перша книга була надрукована в Німеччині

16. Найбільший фестиваль у світі - це Октоберфест, проходить у Мюнхені

17. Інсулін, бензин, калькулятор винайдено в Німеччині

18. 43 Оскара і 102 Номілівські преміі отримали громадяни Німеччини

19. Hugo Boss шив форму для солдатів СС

20. В Німеччині є 300 різновидів хліба

21. Найбільший університет - Фернуніверситет в Хаґені, там навчається 84 600 студентів

22. 80% автівок таксі це - Mercedes Benz

23. Німецькою мовою розмовляють близько 155 млн осіб

24. 60 млн німців проживає в США

25. Брати Грімм 1838 році створили перший німецький словник

26. В середньому німецьке слово має 10,6 букв

27. Найдовше німецьке слово - Kraftfahrzeughaftpflichtversicherung - страхування автоцивільної відповідальності транспортного засобу

28. Німецька мова має приблизно 300.000 слів

29. 45% німців займаються спортом

30. 22 млн німців їздять на метро і автобусах

31. На 1000 жителів у Німеччині 687 автівок

32. В Німеччині близько 6000 видів пива

33. Середня тривалість життя 80 років

34. Найпопулярніше прізвище - Мюллер (Müller)

35. В середньому жінка народжує дитину в 29.4 років

36. Авто Фолксваген створив Фердиналд Порше в 1937 році для народу (Volkswagen - Volk -народ, Wagen - авто)

37. Прізвище Гітлер заборонено в Німеччині

38. Німці відкрито розмовляють про Другу Світову війну

39. Заробітна плата Ангели Меркель 18 000 євро брутто

40. Німці перші в 1916 році впровадили зміну часу на літній

# data[].attributes.attachment_link.title
40 ЦІКАВИХ ФАКТІВ ПРО НІМЕЧЧИНУ

# data[].attributes.attachment_link.description
Блог Офіційна назва - Федеративна Республіка Німеччина Площа країни 357 021 км2, в 1,6 разів менша за Україну Населення - 82,8 млн осіб Столиця - Берлін, найбільше місто країни (3,5 млн осіб) і друге за населенням місто ЄС після Лондону Гімн Німеччини написаний в 1841 році Довжина метра в Берліні 151,7 км (173 станції).