# data[].attributes.headline
Шитова Стелла 

# data[].attributes.subject
Шитова Стелла 

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Людмила Олександрівна ШАМУДИЛО

# data[].attributes.attachment_link.title
32 Реалістичний стиль у музичному мистецтві  Мистецтво 8 клас

# data[].attributes.headline
Шитова Стелла

# data[].attributes.subject
Шитова Стелла

# data[].attributes.body
Реалізм – це напрям у образотворчому мистецтві, архітектурі та літературі, представники якого проголосили головним принципом своєї творчості прагнення достовірного відтворення дійсності. Незважаючи на солідний, за мірками історії мистецтва вік, воно досі зберігає свою актуальність, а його художню мову використовують майстри по всьому світу.

# data[].attributes.headline
Максимцев Вова 

# data[].attributes.subject
Максимцев Вова 

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Євгенія Малюта

# data[].attributes.attachment_link.title
Мистецтво. Реалізм в музиці. 8 клас

# data[].attributes.headline
Максимцев Вова

# data[].attributes.subject
Максимцев Вова

# data[].attributes.attachment_link.title
Реалізм у живописі

# data[].attributes.headline
Шитова Стелла

# data[].attributes.subject
Шитова Стелла

# data[].attributes.body
Музичний романтизм умовно поділяють на три етапи: Ранній, пов'язаний із творчістю Шуберта, Паганіні, Россіні тощо.

Зрілий (1830 — 1850-ті рр.), пов'язаний з творчістю Шопена, Шумана, Берліоза, Ліста.

Пізній етап продовжувався до кінця XIX століття і представлений творчістю Брамса, Брукнера, Вагнера тощо

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Всеукраїнська школа онлайн

# data[].attributes.attachment_link.title
8 клас. Мистецтво. Романтизм у музиці. Частина №1

# data[].attributes.headline
Максимцев Володимир

# data[].attributes.subject
Максимцев Володимир

# data[].attributes.body
Романтизм у музиці - це музичний стиль і період, який тривав від приблизно початку 19 століття до середини 19 століття. Цей період характеризується великою емоційністю, експресивністю та відчуттям індивідуальності в музиці. Музика романтизму часто має драматичний характер, використовує широкий динамічний діапазон, багато виразних мелодій та гармонійних переходів. Теми романтизму часто пов'язані з природою, почуттями, фантазією та емоційними станами. Ключові композитори цього періоду включають Людвіга ван Бетховена, Фредеріка Шопена, Франца Шуберта та Іоганна Брамса.

# data[].attributes.attachment_link.title
Романтизм в Музыке за 18 минут.  КроссКульт.

# data[].attributes.headline
Максимцев Володимир 

# data[].attributes.subject
Максимцев Володимир 

# data[].attributes.headline
Шитова Стелла 

# data[].attributes.subject
Шитова Стелла 

# data[].attributes.body
Романтизм у живописі вирізнявся динамізмом композиції, стрімкими рухами зображень, яскравими кольорами, контрастом світла і тіні, екзотичністю сюжетів. Риси художніх творів епохи класицизму - велич, ретельне вимальовування деталей, статичність фігур - відійшли в минуле.

# data[].attributes.headline
Шитова Стелла

# data[].attributes.subject
Шитова Стелла

# data[].attributes.body
Класицизм у музиці(classicus - зразковий) - художній стиль та естетичний напрямок у європейському мистецтві XVII-XIX ст. Виник у Франції, ('клався під впливом ідей філософського раціоналізму, і навіть естетики Відродження з його орієнтацією на античне мистецтво як у неперевершений художній зразок.

# data[].attributes.headline
Класицизм: музика

# data[].attributes.subject
Класицизм: музика

# data[].attributes.body
гапич ксенія

# data[].attributes.attachment_link.title
Музика класицизму

# data[].attributes.body
кэ

# data[].attributes.headline
Максимцев Вова

# data[].attributes.subject
Максимцев Вова

# data[].attributes.attachment_link.title
Музика класицизму

# data[].attributes.headline
Шитова Стелла

# data[].attributes.subject
Шитова Стелла

# data[].attributes.body
Класици́зм (фр. classicisme, від лат. classicus — зразковий, досконалий) — стиль в архітектурі 18 — першої половини 19 ст., заснований на відтворенні та переосмисленні ідеалів, принципів і форм античності — Греції Давньої та Риму Стародавнього

# data[].attributes.headline
галантне рококо

# data[].attributes.subject
галантне рококо

# data[].attributes.body
Гапич Ксенія

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Всеукраїнська школа онлайн

# data[].attributes.attachment_link.title
8 клас. Мистецтво. Рококо у мистецтві і культурі

# data[].attributes.headline
Шитова Стелла

# data[].attributes.subject
Шитова Стелла

# data[].attributes.attachment_link.title
Галантний стиль-рококо.Мистецтво 8 клас.(підручник Л.М.Масол)

# data[].attributes.headline
Максимцев Вова

# data[].attributes.subject
Максимцев Вова

# data[].attributes.body
Рококо́ — галантний, реверсований стиль щодо бароко, що в другій половині XVIII століття дійшов (з Франції і Австрії) до України — до Києва, Львова у 1760 — 1770-тих pp. Творчим рушієм доби рококо у всіх ділянках культури було еспрі («esprit») на противагу чуттєвості («sensibilité») чи рації («raison») класицизму.

# data[].attributes.headline
Шитова Стелла

# data[].attributes.subject
Шитова Стелла

# data[].attributes.attachment_link.title
Вивальди - Времена Года - Зима ( Antonio Vivaldi )

# data[].attributes.headline
Шитова Стелла

# data[].attributes.subject
Шитова Стелла

# data[].attributes.body
Архітектура бароко вирізняється просторовим розмахом, плавністю й складним поєднанням криволінійних форм, злиттям об'ємів у динамічну масу, багату на скульптурний декор. Часто зустрічаються розгорнуті колонади, пілястри. Куполи набувають складних форм, стають багатоярусними.

# data[].attributes.headline
Готика.  гапич ксенія

# data[].attributes.subject
Готика.  гапич ксенія

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Наталія Футимська

# data[].attributes.attachment_link.title
Архітектура: готика

# data[].attributes.headline
Шедеври Північного Відродження

# data[].attributes.subject
Шедеври Північного Відродження

# data[].attributes.body
гапич ксенія

# data[].attributes.headline
Шитова Стелла

# data[].attributes.subject
Шитова Стелла

# data[].attributes.body
Міланський собор або Дуомо Мілана

Іспанська готична архітектура зазнала дуже великі зміни. По-перше, через те, що Іспанія - спекотна країна, вікна в таких соборах були вузькі, і в приміщеннях завжди панувала напівтемрява і приємна прохолода; по-друге, багато собори були недобудованими, змінювалися з часом і перебудовувалися. З цієї причина будівлі не «росли» вгору.

# data[].attributes.headline
Шитова Стелла

# data[].attributes.subject
Шитова Стелла

# data[].attributes.body
Свою назву епоха Відродження отримала завдяки тому, що в ці кілька століть почався розквіт інтересу до античної культури, який в попередні середні віки зовсім було згас. Друга назва цієї епохи – Ренесанс, воно походить від французького “Renaissance” і означає, власне, “Відродження”. Що цікаво, всесвітньо відома назва ця прийшла з французької мови, хоча почалася епоха Відродження в Італії. Для опис цієї епохи за межами Італії на північ від Альп вживається термін “Північне Відродження”. А деякі дослідники і зовсім виділяють Французький Ренесанс, Іспанський, Англійський та інші.

Джерело: https://interes-fakti.com/cikavi-fakti-pro-epoxu-vidrodzhennya-renesans/

# data[].attributes.headline
Романський стиль

# data[].attributes.subject
Романський стиль

# data[].attributes.headline
Шитова Стелла

# data[].attributes.subject
Шитова Стелла

# data[].attributes.body
На зміну рабовласницькому строю прийшла епоха феодалізму, яка поширилася на величезний період часу, з IV по XIX ст.

В XI-XII ст. на території, населеній народами романської мовної групи, виник романський стиль. Цей стиль виник на основі давньоримської і візантійської культур.

# data[].attributes.headline
Рома́нський ст

# data[].attributes.body
Рома́нський стиль (від лат. romanus — римський) — художній стиль в архітектурі, що панував у Європі (переважно західній) в X–XII ст. (у деяких місцях — і в XIII ст.), один із найважливіших етапів розвитку середньовічної архітектури. Термін «романський стиль» увів на поч. XIX ст. Арсісс де Комон у своїй праці Essai sur l'architecture religieuse du moyen-âge, particulièrement en Normandie,[4], який встановив зв'язок архітектури XI–XII ст. із давньоримською.

# data[].attributes.headline
Романський стиль

# data[].attributes.subject
Романський стиль

# data[].attributes.body
гапич ксенія

# data[].attributes.attachment_link.title
Мистецтво Середньовіччя. Романський стиль в архітектурі.

# data[].attributes.headline
Шитова Стелла

# data[].attributes.subject
Шитова Стелла

# data[].attributes.body
Мистецтво великої Візантійської держави із центром у Константинополі втілило творче переосмислення античної спадщини, що виявилося насамперед в архітектурі та образотворчому мистецтві. «Цар Соломон», Гьореме, 11 ст., нині ТуреччинаІнтер'єр Собору святої Софії(Константинополь).Християнські храми Візантії створювали як величезні будівлі для спільної молитви. В основі архітектурної споруди були давньоримські базиліки, що являли собою ви¬тягнуті прямокутні будівлі з вівтарем у східній частині.

# data[].attributes.headline
Естетики Візантійського мистецтва.

# data[].attributes.subject
Естетики Візантійського мистецтва.

# data[].attributes.body
гапич ксенія

# data[].attributes.attachment_link.title
Естетики Візантійського мистецтва

# data[].attributes.headline
Візантійський орнаммент

# data[].attributes.subject
Візантійський орнаммент

# data[].attributes.headline
Шитова Стелла

# data[].attributes.subject
Шитова Стелла

# data[].attributes.body
До шедеврів скіфського ювелірного мистецтва світового значення належить золота пектораль із кургану «Товста Могила» (Дніпропетровська обл.). Форма цієї нашийної прикраси скіфського царя нагадує серп. Вага виробу становить 1140 г, а діаметр — понад 30 см.

# data[].attributes.headline
Максимцев Вова 

# data[].attributes.subject
Максимцев Вова 

# data[].attributes.headline
Пам’ятки мистецтва Північного Причорномор’я і Скіфії

# data[].attributes.subject
Пам’ятки мистецтва Північного Причорномор’я і Скіфії

# data[].attributes.body
Гапич Ксенія 8-Б

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Людмила Олександрівна ШАМУДИЛО

# data[].attributes.attachment_link.title
5  Мистецтво 8 клас Пам’ятки мистецтва Північного Причорномор'я та Скіфії

# data[].attributes.headline
Шевченко Кирило 8-Б

# data[].attributes.subject
Шевченко Кирило 8-Б

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Радіо Свобода Україна

# data[].attributes.attachment_link.title
50 років як знайшли скіфську пектораль: 8 фактів про копію та оригінал

# data[].attributes.headline
Шитова Стелла

# data[].attributes.subject
Шитова Стелла

# data[].attributes.body
Античне мистецтво (від лат. antiquus старий, стародавній, старожитність, від лат.ars мистецтво) — це мистецтво Давньої Греції й Давнього Риму. Поняття «античне мистецтво» вперше прозвучало в XV ст. в Італії. Тоді велику цивілізацію Давнього світу було названо Античною. Після певного проміжку часу словосполучення «античне мистецтво» ввійшов у європейську культуру.

# data[].attributes.headline
Максимцев Вова 

# data[].attributes.subject
Максимцев Вова 

# data[].attributes.body
Наступним після Стародавнього світу визначальним етапом світової культури стала античність. Латинське antiquus, буквально означає «стародавній», в широкому сенсі може бути застосоване до будь-якої з цивілізацій Стародавнього світу. Історично склалося, однак, так, що поняття «античність» відносять до грецької історії та культурі. Будучи спадкоємицею найдавніших культур Єгипту та Дворіччя, античність досягла вражаючих висот, що склали базис для всього подальшого розвитку, у всякому разі, європейської культури.
«Прекрасним травнем, який цвіте лише один раз і ніколи більше», називав античність великий Гете. Такому розквіту сприяли винятково сприятливі географічні умови – на перехресті торгових і культурних зв’язків, благодатний клімат і, головне, демократичний устрій античних міст-держав, що заохочує вільний розвиток думки, обмін думками, здорове змагання людей та ідей. Дух вільної творчості, захвату життям, захоплення красою, поваги до особистості і думки, властивий античності, дозволив навіть деяким мислителям угледіти в ній навіки втрачений «золотий вік» людства. Це була епоха, коли очима, широко відкритими світ, люди бачили всі нові сторони нескінченно різноманітного світу, а «очі розуму» (Платон), завдяки сміливим філософських узагальнень, виявляли в потоці, куди «не можна увійти двічі» (Геракліт), стійкі і повторювані закономірності. Саме виникнення в VII-VI в.в. до н. е. давньогрецької філософії стало найбільш чудовим і зрілим продуктом благодатної атмосфери грецьких полісів. Як писав Ф. Енгельс, «в грецької філософії є ​​у ​​зародку, в процесі виникнення, всі пізніші типи світоглядів» (К. Маркс, Ф. Енгельс. Т. 20. С. 369).
Вперше антропоморфні міфологічні уявлення про природу, стихійні спостереження над особливостями пізнання світу, розрізнені етичні, правові та політичні ідеї об’єднуються під всеохоплюючих філософських системах. Органічною складовою таких систем були концепції освіти. По суті, філософія освіти бере початок у Стародавній Греції.

# data[].attributes.headline
Мистецтво античності Орлова Лідія 8В

# data[].attributes.subject
Мистецтво античності Орлова Лідія 8В

# data[].attributes.attachment_caption
Сергій Похиленко 

# data[].attributes.headline
Колізей — амфітеатр 

# data[].attributes.body
Колізей — амфітеатр Флавіїв

Колізей (лат. Colosseum; італ. Colosseo) — грандіозний амфітеатр в Римі, одне з найзнаменитіших споруд античності. Це справжній символ Вічного міста та одна з його головних визначних пам’яток. Колізей правильно називати амфітеатром Флавіїв — на ім’я династії імператорів, при якій побудували цю громаду.

Історія
Побудували Колізей всього за 8 років. Почалося будівництво в 72 році н. е. при імператорі Веспасіані, а закінчилося в 80 році н. е. при імператорі Тіте.

Ставши імператором після деспота Нерона, Веспасіан вирішив зміцнити свою владу. Для цього він придумав цікавий хід — знести палац Нерона (Золотий Будинок), який разом з парком займав 120 га центру Риму і побудувати імперські установи, а ставок при палаці засипати та спорудити грандіозний амфітеатр для розваг народу.

Амфітеатр будували раби, які були доставлені в Рим після воєнних перемог Веспасіана в Юдеї. За оцінками вчених у будівництві Колізею була залучена праця 100 тис. рабів. Раби використовувалися для найважчих робіт для видобутку і доставляння травертину з Тіволі до Риму (близько 25 км), підйомі тягарів і т. п. Також над оформленням Колізею працювала велика група скульпторів, художників і інженерів.

# data[].attributes.attachment_caption
Сергій Похиленко

# data[].attributes.headline
Колізей (лат. Co

# data[].attributes.body
Колізей (лат. Colosseum; італ. Colosseo) — грандіозний амфітеатр в Римі, одне з найзнаменитіших споруд античності. Це справжній символ Вічного міста та одна з його головних визначних пам’яток. Колізей правильно називати амфітеатром Флавіїв — на ім’я династії імператорів, при якій побудували цю громаду
Колізей (лат. Colosseum; італ. Colosseo) — грандіозний амфітеатр в Римі, одне з найзнаменитіших споруд античності. Це справжній символ Вічного міста та одна з його головних визначних пам’яток. Колізей правильно називати амфітеатром Флавіїв — на ім’я династії імператорів, при якій побудували цю громаду

Історія

Побудували Колізей всього за 8 років. Почалося будівництво в 72 році н. е. при імператорі Веспасіані, а закінчилося в 80 році н. е. при імператорі Тіте.

Ставши імператором після деспота Нерона, Веспасіан вирішив зміцнити свою владу. Для цього він придумав цікавий хід — знести палац Нерона (Золотий Будинок), який разом з парком займав 120 га центру Риму і побудувати імперські установи, а ставок при палаці засипати та спорудити грандіозний амфітеатр для розваг народу.

Амфітеатр будували раби, які були доставлені в Рим після воєнних перемог Веспасіана в Юдеї. За оцінками вчених у будівництві Колізею була залучена праця 100 тис. рабів. Раби використовувалися для найважчих робіт для видобутку і доставляння травертину з Тіволі до Риму (близько 25 км), підйомі тягарів і т. п. Також над оформленням Колізею працювала велика група скульпторів, художників і інженерів.

# data[].attributes.body
Мистецтво античності. Дискобол. Гапич Ксенія 8-Б

# data[].attributes.headline
8-Б Шевченко Кирило 

# data[].attributes.subject
8-Б Шевченко Кирило 

# data[].attributes.body
Парфенон

# data[].attributes.headline
Мистецтво стародавнього Єгипту Гапич Ксенія 8-Б

# data[].attributes.subject
Мистецтво стародавнього Єгипту Гапич Ксенія 8-Б

# data[].attributes.attachment_link.title
Мистецтво Стародавнього Єгипту

# data[].attributes.headline
Шевчекно К. 8-Б

# data[].attributes.subject
Шевчекно К. 8-Б

# data[].attributes.body
Сфінкс або Великий Сфінкс у Гізі (араб. أبو الهول‎‎ — Abū al-Haul, у перекладі українською — Батько Жаху) — найдавніша монументальна скульптура на Землі, що збереглася до нашого часу, розташована на західному березі річки Ніл у Гізі поблизу сучасного Каїра. Це висічена з монолітної вапнякової скелі скульптура, що зображає сфінкса, котрий має тіло лева з головою людини. Вважається, що його обличчя та атрибути царської влади відповідають фараону IV династії Стародавнього царства (бл. 2558–2532 рр до н. е.) — Хафрі, піраміда якого розташована позаду.

# data[].attributes.headline
Порожній Дмитро

# data[].attributes.subject
Порожній Дмитро

# data[].attributes.body
Большой сфинкс на западном берегу Нила в Гизе — древнейшая сохранившаяся на Земле монументальная скульптура. Высечена из монолитной известковой скалы в форме колоссального сфинкса — лежащего на песке льва, лицу которого, как издавна принято считать, придано портретное сходство с фараоном Хефреном (ок. 2575—2465 гг. до н. э.), погребальная пирамида которого находится поблизости. Длина статуи — 73 метра, высота — 20 метров, что делает её самой большой однокаменной статуей в мире; между передними лапами располагалось небольшое святилище. Предположительная дата постройки — 2559 год до н. э.

# data[].attributes.headline
Максимцев Володимир

# data[].attributes.subject
Максимцев Володимир

# data[].attributes.body
Єгипет – одна з небагатьох країн, розташована відразу на двох континентах. Основна частина його лежить в Африці, але у Єгипту є володіння і на Синайському півострові, який відноситься до Азії.

Червоне море, де розташована більшість курортних міст Єгипту – найтепліше в світі.

Каїр, столиця Єгипту – настільки перенаселений місто, що влада не так давно прийняли рішення побудувати нове місто і перенести столицю туди.

Територією Єгипту протікає друга за довжиною річка в світі – Ніл (див. Цікаві факти про Нілі). Це, до речі, єдина річка тут.

У Каїрі є вулиця імені Абая Кунанбаєва, казахського поета.

Єгипет – країна однієї національності. Араби складають більше 98% її населення.

Понад 95% всієї єгипетської території – безплідні пустелі.

Жаркими літніми днями температура повітря в Єгипті може підніматися до +50 градусів. При цьому зимовими ночами в пустелях температура іноді опускається до негативних значень (див. Цікаві факти про пустелі).

Стародавні єгиптяни першими винайшли мило, цемент і скло.

В Єгипті нерідко можна побачити будинки без частин даху. Це пов’язано з тим, що за недобудований будинок не доводиться платити податок на нерухомість.

Єгипет займає одне з перших в світі місць по споживанню хлібобулочних виробів.

У давньоєгипетському алфавіті було близько семисот ієрогліфів.

Косметика тут популярна не тільки серед жінок, а й серед чоловіків.

У Єгипті досі дозволено багатоженство.

Знаменита піраміда Хеопса – єдине чудо світу, що уціліло до наших днів.

Не менш знаменитий Сфінкс позбувся свого носа в 1798 році, коли Наполеон Бонапарт наказав обстріляти його з гармат.

Закон забороняє єгиптянкам виходити заміж за чоловіків-іноземців.

Обніматися на людях в Єгипті не прийнято – тут це вважається непристойною вільністю.

В єгипетських автобусах немає дверей.

Єгиптяни завжди торгуються. Роблять вони це скрізь і при будь-якій покупці. Людина, яка не торгується і відразу платить названу ціну, зазвичай викликає у них не повагу, а презирство.

М’ясо не по кишені більшості єгиптян, тому на столі більшості з них воно буває тільки у свята.

Судячи з археологічних знахідок, давньоєгипетська писемність є однією з найстаріших у світі.

Найпопулярнішим і поширеним напоєм в Стародавньому Єгипті було пиво.

Коли через напад акул на кількох туристів популярність єгипетських курортів впала, готелі стали знижувати ціни, щоб хоч якось привернути клієнтів, і в Єгипет повалили натовпу росіян, що бажають відпочити за півціни. Причому більшість з них на пляжі навіть не виходили, обмежуючись готелем, баром і басейном.

Термін обов’язкової військової служби в єгипетській армії залежить від освіти призовника.

# data[].attributes.headline
Шитова Стелла

# data[].attributes.subject
Шитова Стелла

# data[].attributes.body
Всі зображення в Стародавньому Єгипті яскраво розфарбовували. Кам'яну поверхню готували до фарбування — грубий шар бруду з більш м'яким шаром гіпсу зверху, потім вапняк — і фарба лягала рівніше. Застосовувані пігменти були, як правило, мінеральними, щоб захистити зображення від сонячного світла.

# data[].attributes.headline
Порожній Дмитро

# data[].attributes.subject
Порожній Дмитро

# data[].attributes.headline
Шевченко Кирило 8-Б

# data[].attributes.subject
Шевченко Кирило 8-Б

# data[].attributes.body
Єгипет

# data[].attributes.headline
Лабзова Арина 8Б

# data[].attributes.subject
Лабзова Арина 8Б

# data[].attributes.body
Денис Січинський - Арія Роксолани

# data[].attributes.attachment_link.title
Денис Січинський - Арія Роксолани

# data[].attributes.headline
Бровко Анастасія 8-а

# data[].attributes.subject
Бровко Анастасія 8-а

# data[].attributes.body
Петро́ Іва́нович Ніщи́нський (псевдонім Петро Байда; 9 (21) вересня 1832 — 4 (16) березня 1896) — український композитор і поет-перекладач. Дід актора Вадима Левицького.Народився у селі Неменка (тепер Іллінецького району Вінницької області).
Навчався у Київській духовній семінарії.
1856 року закінчив Афінський університет (філософський і богословський факультети), пізніше — здобув ступені магістра наук.Збирав та здійснював обробку українських народних пісень («Байда», «Ой, гук, мати, гук»), писав музичні твори, організовував музичні колективи і керував ними. 1875 року Ніщинський створив музичну картину «Вечорниці», як вставну сцену до вистави «Назар Стодоля» Т. Шевченка (вперше виконана в цьому ж році артистичним гуртком М. Кропивницького у Єлисаветграді). Широковідомим став чоловічий хор з «Вечорниць» — «Закувала та сива зозуля».
Ніщинський підтримував зв'язки з відомими українськими культурними і громадськими діячами М. Лисенком, М. Кропивницьким, І. Карпенком-Карим, П. Саксаганським, А. Желябовим та ін.
Ніщинський перекладав на українську мову твори античних класиків («Антігону» Софокла, 1883; «Одіссею» Гомера, 1889, 1892; 6 пісень з «Іліади» Гомера, 1902–03), а також переклав на грецьку мову «Слово о полку Ігоревім» (1881).

# data[].attributes.headline
Лабзова Арина

# data[].attributes.subject
Лабзова Арина

# data[].attributes.body
Михаил Врубель "Пан"

# data[].attributes.attachment_caption
Збиральниці колосків

# data[].attributes.headline
Єгрова Дарія

# data[].attributes.subject
Єгрова Дарія

# data[].attributes.body
Реалізм — художній метод у мистецтві, що ґрунтується на відтворенні дійсності.
ХАРАКТЕРНІ ОЗНАКИ РЕАЛІЗМУ :зв'язок із дійсністю;аналітизм, типовість образів і ситуацій;розкриття впливу соціального середовища на людину;критичний пафос, дослідження життя суспільтсва, психологізм.

# data[].attributes.headline
Панасенко Ева 8-Б

# data[].attributes.subject
Панасенко Ева 8-Б

# data[].attributes.body
Реалі́зм (від лат. realis — «суттєвий», «дійсний») — стиль і напрям у мистецтві, у якому ставили за мету правдиве відтворення дійсності в її типових рисах. Панування реалізму слідувало за добою романтизму і передувало символізму. Термін «реалізм» вперше вжив французький літературний критик Жуль Шанфлері в 1850-х роках для позначення мистецтва, що протистоїть романтизму і академізму.

На відміну від романтизму, який зосереджував увагу на внутрішньому світі людини, основною для реалізму стає проблема взаємин людини і середовища, впливу соціально-історичних обставин на формування духовного світу (характеру) особистості. Замість інтуїтивно-почуттєвого світосприйняття на перше місце в літературі висувається пізнавально-аналітичне начало, а типізація дійсності утверджується як універсальний спосіб художнього узагальнення.

У ХІХ ст. визначальною рисою реалізму вважалася «правдивість» — у розумінні «вірності дійсності», яку відображає митець. У зв'язку з цим варто зазначити, що справжнє мистецтво завжди є правдивим, адже незмінно прагне відображати істини й цінності людського буття, які, однак, не залишаються незмінними. Той чи інший художній напрям стає домінуючим і «правдивим» за певної доби саме тому, що виявляється здатним дати найпереконливіші відповіді на її виклики, найповніше виразити «істини буття», як вони мисляться й переживаються сучасниками.

Утім, за реалізмом невипадково закріпилася його назва: він тісно пов'язаний з настановою реалістичного (тобто заснованого на досвіді) сприйняття й витлумачення дійсності.

# data[].attributes.headline
Коренкова Ксенія 8-А

# data[].attributes.subject
Коренкова Ксенія 8-А

# data[].attributes.body
Полотно Архипа Куїнджі “Місячна ніч на Дніпрі”, за словами художника, є головним твором всієї його життя, саме до написання цього шедевра він ішов усе життя. На виставці, присвяченій тільки їй, яка проводилася в 1880 році, вона стала справжньою сенсацією.

Всі свої знання і талант Куїнджі зосередив для того, щоб передати ілюзорність місячного світла і знайти ідеальну композицію для передачі простору і настрою. Таким твором стало полотно “Місячна ніч на Дніпрі”. Ця картина настільки точно передає сяйво місячного світла і ефекти освітлення, що відвідувачі виставки були просто вражені майстерністю художника. Картина наповнена гармонією і спокоєм; використовувані образи відрізняються дивовижною простотою. Погляд глядача на зображений пейзаж падає зверху. Художник використав цей прийом для того, щоб максимально повно зобразити нічне небо. Джерелом світла на картині є місяць. Її холодний світ підсвічує хмари і падає на трохи ті, хто хвилюється води Дніпра. Цього мізерного світу вистачає для того, щоб побачити плавне протягом великої річки, її береги.
Часто Архипа Куїнджі називали художником світла. Багато сил він витратив для того, щоб навчитися точної світлопередачі заходів, тіней, місячних відблисків.Незважаючи на брак місячного світла, видно багато предмети. Біліють хати, видно темна листя дерев, зарості густої трави.

# data[].attributes.headline
Котова Діана 8-В

# data[].attributes.subject
Котова Діана 8-В

# data[].attributes.attachment_link.title
Rubinstein Schumann Fantasiestucke (No.5 In der Nacht) Live

# data[].attributes.attachment_caption
Е. Гріг "У печері гірського троля"

# data[].attributes.headline
Лабзова Арина 8Б

# data[].attributes.subject
Лабзова Арина 8Б

# data[].attributes.body
У скандинавських країнах існують казки про злих духів – тролів. Це ворожі людям фантастичні істоти. Тролі будують у печерах і у горах цілі палаци. У п'єсі Е. Гріга «У печері гірського короля» із сюїти «Пер Гюнт» розповідається про таких чарівних істоти, зображується картина підземного царства тролів. Музика таємнича, казкова.

# data[].attributes.attachment_link.title
Денис Мацуев - В пещере горного короля (Э. Григ)

# data[].attributes.headline
Дзигун Поліна 8-А

# data[].attributes.subject
Дзигун Поліна 8-А

# data[].attributes.headline
Шураева Соня 8-в

# data[].attributes.subject
Шураева Соня 8-в

# data[].attributes.body
Паганіні народився 27 жовтня 1782 року в Генуї. Одинадцятирічним хлопчиком Паганіні вперше виступив привселюдно в Генуї. В 1797 році, після короткого періоду занять у місті Парма з А. Роллою, зробив своє перше концертне турне Ломбардією. Своєрідність манери гри, ні з чим не порівнянна легкість володіння інструментом незабаром принесли йому популярність на теренах усієї Італії.

# data[].attributes.attachment_link.title
David Garrett - Paganini Caprice Nº 24 [concert].

# data[].attributes.headline
Демчук Іван-8В

# data[].attributes.subject
Демчук Іван-8В

# data[].attributes.body
1. Романтична музика почала розвиватися в кінці XVIII століття і тривала до середини XIX століття. Цей період характеризується відчутними емоційними відтінками та домінуванням почуттів над розумом.

2. Одним з найбільш відомих композиторів романтичного періоду є Людвіг ван Бетховен. Він був першим, хто почав використовувати оркестровий склад для вираження сильних емоцій.

3. Романтична музика часто містила в собі національні елементи. Наприклад, Фредерік Шопен використовував польські мелодії у своїх творах.

4. Романтична музика була пов'язана з літературою того часу. Багато композиторів використовували поезії відомих поетів, таких як Гете, Шеллі та Байрон, для створення опер та інших вокальних творів.

5. Використання нових інструментів було однією з відмінних рис романтичної музики. Наприклад, Шопен використовував педалі для створення довгих та звучних звуків на фортепіано.

# data[].attributes.headline
Демчук Іван-8В

# data[].attributes.subject
Демчук Іван-8В

# data[].attributes.body
Один з найвідоміших композиторів реалізму - Джузеппе Верді, італійський оперний композитор. Він народився у 1813 році і прожив 87 років. Верді створив багато незабутніх опер, таких як "Ріголетто", "Травіата", "Аїда" та "Отелло".

Одна з найвідоміших арій Верді - "La donna è mobile" з опери "Ріголетто". Ця арія стала настільки популярною, що стала відома навіть тим, хто не слухав опера.

Верді також привернув увагу до політичних питань через свої опери, такі як "Набукко" і "Сила долі". У своїй музиці він відобразив настрої своєї епохи та підтримував національне об'єднання Італії.

# data[].attributes.headline
Єгорова Дарія 8Б

# data[].attributes.subject
Єгорова Дарія 8Б

# data[].attributes.body
Музичний романтизм, як художній напрямок, постав після 1815 року[1] під впливом раннього німецького літературно-філософського романтизму (Ф. В. Шеллінґ, Жан Поль та ін.); надалі розвивався в тісному зв'язку з різними течіями літератури, живопису і театру (Дж. Г. Байрон, Делакруа, Г. Гейне, А. Міцкевич та ін.).

# data[].attributes.attachment_link.title
МУЗЫКА ЭПОХИ РОМАНТИЗМА

# data[].attributes.headline
Панасенко Ева

# data[].attributes.subject
Панасенко Ева

# data[].attributes.body
https://www.youtube.com/watch?v=2oebiDOFo6o
Ро́берт Шу́ман (нім. Robert Schumann; 8 червня 1810, Цвікау, Рейнський союз (Німеччина) — 29 липня 1856, Енденіх, передмістя Бонна, Німецький союз) — видатний німецький композитор-романтик, диригент, музичний критик та громадський діяч.У 1828 році він вступив до Лейпцизького університету, а наступного року перейшов до університету Гейдельберга. Він думав стати юристом, але поступово музика переважила, й успіхи у фортепіанних заняттях вселили йому думку про кар'єру концертуючого піаніста. У 1830 році він отримав у матері дозвіл повністю присвятити себе музиці і повернувся до Лейпцига, де сподівався знайти відповідного наставника. Там він почав брати уроки фортепіано у Фрідріха Віка і композицій у Г. Дорна. Прагнучи стати справжнім віртуозом, він займався з фанатичною завзятістю, але саме це і привело до біди: експериментуючи з механічним пристроєм для зміцнення м'язів руки, він пошкодив палець, і довелося відмовитися від думки про професійну кар'єру піаніста.

# data[].attributes.attachment_link.title
Р. Шуман - Грёзы

# data[].attributes.headline
Бровко Анастасія 8-а

# data[].attributes.subject
Бровко Анастасія 8-а

# data[].attributes.body
1. Едвард Гріг – відомий норвезький композитор, виконавець, диригент, публіцист і критик.
Повне його ім’я – Едвард Хагеруп Гріг.

2. У житті композитора Едварда Гріга вистачало і радісних моментів, і сумних, хоча останніх було більше.

3. Незважаючи на всі труднощі, цей талановитий норвежець домігся успіху і визнання в усьому світі, залишивши нащадкам значну музичну спадщину.

4. Будучи одним з найбільш відомих композиторів Норвегії, Гріг походив з роду шотландських купців, які перебралися в Скандинавії ще в кінці XVIII століття.

5. Народився він у 1843 році в норвезькому місті Бергені. Сім’я Едварда була досить заможною.

6. Дід Едварда Гріга був талановитим музикантом, грав в оркестрі міста Бергена.

7. Батько Грига — Олександр Гріг був родом з Шотландії. В Бергені він виконував обов’язки британського віце-консула.

8. Мати — Гесина Хагеруп була талановитою піаністкою — кращою в Бергені. Вона закінчила консерваторію в Гамбурзі, незважаючи на те, що цей навчальний заклад приймали виключно юнаків.

9. У Гріга було три сестри і один брат, які з дитинства навчалися музиці, так як їх мати дуже добре володіла музичними інструментами і прищепила любов до музики своїм дітям.

10. Музика ввійшла в життя Едварда Гріга дуже рано. Коли Едварду було всього 4 роки, він вже непогано грав на піаніно.

# data[].attributes.attachment_link.title
Едвард Гріг - "Ранок" / Morning by Edvard Grieg | ArtWay Music

# data[].attributes.headline
Шевчук Кароліна та Костюк Вікторія 8А

# data[].attributes.subject
Шевчук Кароліна та Костюк Вікторія 8А

# data[].attributes.body
Цікаві факти:

1. Любов до музики Шопен успадкував від матері, яка чудово грала на піаніно.

2. Цікавий факт, що 3 сестри Шопена також мали музичні здібності.

3. Будучи ще школярем, в одному видавництві була надрукована стаття про полонезі Шопена. Автор замітки стверджував, що хлопчик був справжнім вундеркіндом.

4. На Меркурії є кратер, названий на честь Фредеріка Шопена.

5. Батько Фредеріка займався вихованням дітей польського графа.

6. Свій перший полонез він написав у 8-річному віці.

7. З 1927 року в столиці Польщі кожні п’ять років проводиться фестиваль піаністів імені Фредеріка Шопена.

8. Серце Шопена було перевезено до Польщі і зберігається в церкві Святого Хреста.

9. На творчість композитора великий вплив мали народні пісні і танці його рідного міста.

10. Граючи в гостях Фредерік, обов’язково гасив світло.

# data[].attributes.attachment_link.title
релакс Шопен красивая, успокаивающая музыка

# data[].attributes.headline
Савело Поліна 8а

# data[].attributes.subject
Савело Поліна 8а

# data[].attributes.body
Микола Лисенко
Микола Лисенко вважається засновником української національної музики. Миколу Лисенка називали гетьманом, сонцем і батьком української музики. Саме Микола Лисенко написав музику до хорового твору, який став духовним гімном України – "Боже, великий, єдиний". Один із перших інтерпретував Кобзар Шевченка, робив обробки народних пісень, автор 10 опер (серед них "Різдвяна ніч", "Утоплена", "Наталка Полтавка", "Тарас Бульба", "Енеїда") і сотень інших музичних творів. Помер Микола Лисенко раптово. У вересні 1912 року його приятель, професор Триштель, застерігав, що серце композитора в ненадійному стані. А вранці 24 жовтня Микола Віталійович зібрався йти до Музично-драматичної школи - і тут стався серцевий напад. За півгодини маестро не стало.

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Київська опера

# data[].attributes.attachment_link.title
М. Лисенко. Вальс "Розлука" | Український диптих. Музика

# data[].attributes.attachment_caption
Moses Goes Down to Egypt by artist Nina Paley

# data[].attributes.attachment_link.title
Moses Goes Down to Egypt by artist Nina Paley

# data[].attributes.headline
Котова Діана 8-В

# data[].attributes.subject
Котова Діана 8-В

# data[].attributes.body
Л. Бетховен "Місячна соната"
Цікаві факти

Відомо, що всього лише дві назви сонат Бетховена належать самому композитору - це "Патетична" і "Прощальна".

Сам автор зазначав, що перша частина "Місячної" вимагає від музиканта делікатно виконання.

Другу частину сонати прийнято порівнювати з танцями ельфів з "Сну в літню ніч" Шекспіра.

Всі три частини сонати об'єднує найтонша мотивная робота: другий мотив головної теми з першої частини звучить в першій темі другої частини. Крім цього, багато виразні елементи з першої частини було використано і розвиток саме в третій.

Цікаво, що існує багато варіантів сюжетного тлумачення сонати. Найбільшу популярність отримав саме образ Рельштаба.

Деякі дослідники його творчості, вважають, що в цьому творі Бетховен передбачив пізніше творчість композиторів романтиків і називають сонату першим ноктюрном.

Відомий композитор Ф. Ліст назвав другу частину сонати "Квіткою серед прірви". Дійсно, деяким слухачам здається, що вступ дуже схоже на ледь розкрився бутон, а вже друга частина - це саме цвітіння.

# data[].attributes.headline
Лабзова Арина 8-Б

# data[].attributes.subject
Лабзова Арина 8-Б

# data[].attributes.body
Франсіско Гойя "Солом'яне опудало/Маріонетка"

# data[].attributes.headline
 Коренкова Ксенія 8-А

# data[].attributes.subject
 Коренкова Ксенія 8-А

# data[].attributes.body
Романтизм є ідейним і художнім напрямом, який виник в американській і європейській культурі в кінці XVIII століття – початку XIX століття, в якості реакції на естетику класицизму. Спочатку романтизм склався в 1790-і роки в німецькій поезії і філософії, пізніше поширився у Франції, Англії та інших країнах. Особливості романтизму У мистецтві романтизму новими критеріями стали підвищена увага до неповторних, індивідуальних рис людини, свобода самовираження, щирість, розкутість і природність. Представники нової течії відкидали практицизм і раціоналізм, прославляючи натхнення і емоційність вираження. Молодь особливо піддалася впливу романтизму, адже вона отримала можливість багато читати і вчитися. Молоді люди надихнулися ідеями самовдосконалення і індивідуального розвитку, ідеалізації особистої свободи, які поєднувалися з відкиданням раціоналізму. Символом втілення нових романтичних ідей в Європі стала картина «Мандрівник над морем туману». У живописі романтизму переважали об’ємна просторовість, динамічність композиції, світлотінь і насичений колорит. Серед художників-романтиків виділяють Жеріко, Тернера, Делакруа, Мартіна і Фузелі. Улюблені мотиви – старовинні руїни і пейзажі. У літературі романтики звернулися до загадкового, таємничого, жахливого: казок і народних переказів. Серед нових літературних рухів були «Буря і натиск» (Німеччина), примітивізм (Франція). Особливою популярністю користувався готичний роман, балади і старі романси. У філософії ж романтиками себе оголосили брати Новалис і Шлегель, Колридж. Вони «проповідували» трансцендентальну філософію Фіхте і Канта, засновану на творчих можливостях розуму. Філософські нові ідеї широко поширилися до Франції і Англії і вплинули на подальший розвиток американського трансценденталізму.

# data[].attributes.headline
Бровко Анастасія 8-а

# data[].attributes.body
Бровко Анастасія 8-а

# data[].attributes.body
Романтизм - це епоха, що була характеризована сильними емоційними враженнями та відчуттями, які переповнювали митців та літераторів. Вона була розкішним періодом для літературного світу, де було створено найбільші шедеври, які донині захоплюють нас. Романтики шукали нових форм вираження своїх почуттів, відмовляючись від строгих правил класицизму. Одним із головних напрямів був героїзм, у якому відображалася внутрішня боротьба людини зі світом, а також з самою собою. Романтики вірили в силу любові, свободи та індивідуальності, тому їхні твори були наповнені поетичною красою та глибинним змістом. Романтизм став новою епохою в історії світової культури, що залишила незабутні сліди в історії мистецтва.

# data[].attributes.headline
Олійник Дар‘я 8-В

# data[].attributes.subject
Олійник Дар‘я 8-В

# data[].attributes.body
Музика епохи класицизму або музика класицизму — академічна музика XVII—XVIII століття. У середині 18-го століття Європа почала рухатися в сторону нового стилю в архітектурі, літературі, мистецтві — класицизму. Цей стиль прагнув наслідувати ідеали античності, головним чином Класичної Греції. Класицизм, як художній напрямок, був створений у Франції в першій половині XVII століття. Цікавість, яка виникла ще в епоху Відродження, до античної культури, спричинила наслідування в усіх видах мистецтва античним зразкам. Естетика класицизму була заснована на переконанні розумності та гармонічності світоустрою, що проявилося в увазі до збалансованості частин твору, ретельній обробці деталей, розробці основних канонів музичної форми. Саме в цей період остаточно сформувалася сонатна форма, заснована на розробці і протиставленні двох контрастних тем, визначився класичний склад частин сонати та симфонії.

# data[].attributes.headline
Дзигун Поліна 8-А

# data[].attributes.subject
Дзигун Поліна 8-А

# data[].attributes.attachment_link.title
Ludvig van Beethoven - "Requiem for a dream" | Людвиг ван Бетховен - "Реквием по мечте"

# data[].attributes.headline
Петрова Марія 8-а 

# data[].attributes.subject
Петрова Марія 8-а 

# data[].attributes.body
Класицизм музики-
академічна музика XVII—XVIII століття.

У середині 18-го століття Європа почала рухатися в сторону нового стилю в архітектурі, літературі, мистецтві — класицизму. Цей стиль прагнув наслідувати ідеали античності, головним чином Класичної Греції.[1]

Класицизм, як художній напрямок, був створений у Франції в першій половині XVII століття. Цікавість, яка виникла ще в епоху Відродження, до античної культури, спричинила наслідування в усіх видах мистецтва античним зразкам

# data[].attributes.headline
Петрова Марія 8-а 

# data[].attributes.subject
Петрова Марія 8-а 

# data[].attributes.body
Реалізм-
стиль і напрям у мистецтві, які ставили метою правдиве відтворення дійсності в її типових рисах. Панування реалізму слідувало за добою романтизму і передувало символізму. Термін «реалізм» вперше вжив французький літературний критик Жуль Шанфлері в 1850-х роках для позначення мистецтва, що протистоїть романтизму і академізму.

На відміну від романтизму, який зосереджував увагу на внутрішньому світі людини, основною для реалізму стає проблема взаємин людини і середовища, впливу соціально-історичних обставин на формування духовного світу (характеру) особистості. Замість інтуїтивно-почуттєвого світосприйняття на перше місце в літературі висувається пізнавально-аналітичне начало, а типізація дійсності утверджується як універсальний спосіб художнього узагальнення.

# data[].attributes.headline
Лабзова Арина 

# data[].attributes.subject
Лабзова Арина 

# data[].attributes.body
Бах токата і фуга ре мінор

# data[].attributes.attachment_link.title
орган Бах токката и фуга ре минор

# data[].attributes.headline
Галаган Нікіта

# data[].attributes.subject
Галаган Нікіта

# data[].attributes.body
Принципи класики вплинули і на церковну музику. Світська музика привносить симфонізації і драматизм в духовні твори. Меси і реквієми, що виконуються під час богослужінь, набувають характеру самостійних концертних композицій.

До цього дня твори Гайдна, Моцарта і Бетховена залишаються неперевершеними шедеврами.
Батько мріяв, що Людвіг буде віртуозом, і змушував хлопчика репетирувати ночами. Але Бетховен (1770-1827) став не відомим виконавцем, а геніальним вигадником.

В молодості музикант заробляв на життя, виступаючи з концертами, які залучали публіку неперевершеними імпровізаціями виконавця. Потім до кінця життя композитор давав уроки гри на фортепіано.

Перші творчі роки присвячені написанню сонат. Бетховен розробив фортепіанний стиль, характерний для класичної камерної музики.

Композитор любить протиставляти крайні регістри, використовує педаль інструменту, віддає перевагу густим акордовим співзвуччя. З початком XIX століття розквітає талант Бетховена-симфониста.

У масштабних творах повною мірою дотримується концепція, заявлена ​​віденської школою класики, – сувора пропорційність композиції, баланс між різноманіттям і одиничністю мелодійних елементів і форм.

За визначенням музичних критиків, кращими творами Бетховена вважаються цикл з 32 фортепіанних сонат (1792-1822), «Урочиста меса» (1824) і симфонія № 9 (1824).

# data[].attributes.headline
Єгорова Дарія

# data[].attributes.subject
Єгорова Дарія

# data[].attributes.body
Л.В. Бетховен "Місячна соната"

# data[].attributes.attachment_link.title
Місячна соната

# data[].attributes.attachment_caption
Собор будинку інвалідів

# data[].attributes.headline
Єгорова Дарія

# data[].attributes.subject
Єгорова Дарія

# data[].attributes.body
Класицизм (лат., взірцевий): напрям у європейській літературі і мистецтві 17-початку 19 ст., суть якого полягала у наслідуванні мистецтва та літератури Стародавніх Греції і Риму.

# data[].attributes.headline
Коренкова Ксенія 8 - а

# data[].attributes.subject
Коренкова Ксенія 8 - а

# data[].attributes.body
Класицизм в музиці - віденські класики

Розвиток нової музичної культури в середині XVIII століття породило виникнення безлічі приватних салонів, музичних товариств і оркестрів, проведення відкритих концертів і оперних вистав.

Столицею музичного світу в ті часи була Відень. Йозеф Гайдн, Вольфганг Амадей Моцарт і Людвіг ван Бетховен - три великих імені, які увійшли в історію, як віденські класики.

Композитори віденської школи віртуозно володіли найрізноманітнішими жанрами музики - від побутових пісеньок до симфоній. Високий стиль музики, в якому багате образний зміст втілено в простий, але досконалої художньої формі, - ось головна риса творчості віденських класиків.Музична культура класицизму, як і література, а також образотворче мистецтво, оспівує вчинки людини, його емоції і почуття, над якими панує розум. Художникам-творцям в їх творах властиві логічність мислення, гармонія і ясність форми. Простота і невимушеність висловлювання композиторів-класиків могла б здатися сучасному вуха банальної (в деяких випадках, зрозуміло), якби музика їх не була настільки геніальною.
Кожен з віденських класиків мав яскравою, неповторною індивідуальністю. Гайдн і Бетховен більш тяжіли до інструментальній музиці - до сонатам, концертам і симфоній. Моцарт був універсальний у всьому - він з легкістю творив в будь-якому жанрі. Він зробив величезний вплив на розвиток опери, створюючи і вдосконалюючи різні її типи - від опери буф до музичної драми.

У плані переваг композиторами тих чи інших подібних сфер для Гайдна більш характерні об'єктивні народно-жанрові замальовки, пастораль, галантність, Бетховену близька героїка і драматизм, а також філософічність, ну і, звичайно, природа, в невеликому ступені і витончена лірика. Моцарт охопив, мабуть, всі існуючі образні сфери.

# data[].attributes.headline
Бровко Анастасія 8-а

# data[].attributes.subject
Бровко Анастасія 8-а

# data[].attributes.body
Класичній музиці властива гармонійність світоспрьймання, раціоналізм, нормативність, виваженість творчих задумів, виструнченість й вивершеність форм, драматургії[2]. Розрізняють ранній класицизм (Ж. Б. Люллі), просвітницький (К. В. Глюк) і віденський класицизм (Й.Гайдн, В. А. Моцарт, Л. ван Бетховен), що став його вершиною[2]. Попередником класицизму є галантний стиль пізньої барокової епохи, що ознаменував поворот до легкої елегантності замість величної серйозності та вражаючої величі бароко.

В музичних творах доби класицизму музична тема складається із фраз (зазвичай 4-тактних) і контрастуючими мелодії фігураціями. Фактура — переважно гомофонно-гармонічна з чітко вираженою мелодією вгорі і підпорядкованим акомпанементом, наприклад, у вигляді альбертієвих басів[3]. Це відрізняє класичну музику від барокової, в якій музична тема проводиться у різних голосах відповідно до правил контрапункту, зберігаючи при цьому ритм або метр. Таким чином фактура класичної музики є легшою і прозорішою. Щоправда, класицизм не відмовляється від контрапункту цілковито, зокрема у великих формах (симфоніях), а також у музиці духовних жанрах поліфонічні форми надалі зустрчаються.

# data[].attributes.headline
Цікаві факти про фортепіано :

# data[].attributes.subject
Цікаві факти про фортепіано :

# data[].attributes.body
1. Фортепіано – це загальна назва групи інструментів, яка складається з двох різновидів – роялів і піаніно.

2. Прямими предками фортепіано були клавесини і клавікорди. Але головним недоліком цих музичних інструментів було швидко загасаюче звучання і дуже низький рівень гучності.

3. Батьком фортепіано прийнято вважати італійського клавесинного майстра Бартоломео Крістофорі. Дата народження інструменту точно не встановлена, але прийнято вважати, що вона знаходиться в межах 1709 – 1711 рр.

4. Рояль має більшу швидкодію, ніж вертикальні фортепіано (Спінет, піаніно) завдяки механізму репетиції. Він дозволяє піаністу повторювати ноту, при неповному відпуску клавіші. Вертикальний варіант механіки фортепіано вимагає повного повернення клавіші для повторного дії молоточка.

5. Перші роялі мали прямокутну форму.

6. На 75% піаніно і роялі складаються з дерева.

7. При виготовленні струн, крім інших матеріалів, використовували срібло, золото, скло і шовк.

8. Спочатку клавіші фортепіано робили зі слонової кістки, але згодом були замінені на пластикові.

Шевчук Кароліна 8А

# data[].attributes.headline
Котова Діана 8-В

# data[].attributes.subject
Котова Діана 8-В

# data[].attributes.body
Відомо, що приватні замовники Франції були прихильниками стриманих варіантів бароко чи французького рококо. Але класицизм підживлював замовленнями та грошима королівський двір, що вбачав в ньому ідеальні умови схвалення абсолютизму. Саме королівський двір створив Школу образотворчих мистецтв, де переважав класицизм як офіційний державний стиль.

Показовою стала художня доля Жака-Луї Давіда (1748–1825). Він — учень майстра рококо Ж. М. Вьєна. І його перші твори цілком в стилі рококо.

Подивимось на картину Давида ранішнього періоду «Смерть філософа Сенеки». Фігурки людей — маленькі, всі метушаться навколо помираючого, жести — занадто театральні, а колорит — як на обгортці цукерки. Забуваєш, що це розповідь про смерть.

Після одержання Римської премії та перебування у Римі виникає абсолютно інший митець, послідовник класицизму, його найкращий представник у мистецтві Франції 18-го століття. Програмним твором цього періоду стала картина «Присяга Гораціїв». Ніяких маленьких фігур, ніякої метушні, ніяких солоденько-цукеркових фарб. Брати клянуться перед військовим походом і йдуть на смерть. Смерті ще нема (два брати з трьох загинуть), а смерть уже відчувається в суворих фарбах і урочисто-пригніченому настрої твору.

Творчі періоди Давіда умовно можна поділити на:

початковий (в стилі рококо)

класицизм римського періоду

революційний класицизм

ампір.

Отже, Жак-Луї Давід не одразу став представником класицизму. На відміну від його послідовників — Жерара, Герена, Гро, Ан-Луї Жироде де Русі-Тріозона та ін.

Особливо цікаве співіснування класицизму Давида, найкращого представника неокласицизму в мистецтві тієї доби, з творами відвертого прихильника рококо Жана-Оноре Фраґонара (1732—1806).