# data[].attributes.headline
Геракл у дні старовини.       Як з міфів нам відомо, Геройські подвиги чинив    На чужині і вдома.

# data[].attributes.subject
Геракл у дні старовини.       Як з міфів нам відомо, Геройські подвиги чинив    На чужині і вдома.

# data[].attributes.body
Джеймс Крюс

# data[].attributes.headline
Немейський лев

# data[].attributes.subject
Немейський лев

# data[].attributes.body
Цей лев, породжений Тифоном і Єхидною, був дивовижної величини. Він жив біля міста Немеї і спустошував усі околиці. Геракл сміливо вирушив на небезпечний подвиг. Прибувши до Немеї, зараз же пішов він у гори, щоб розшукати лігвище лева. Вже був південь, коли герой дійшов до схилів гір. Ніде не видно було жодної живої душі: ні пастухів, ні землеробів. Усе живе повтікало з цих місць у страху перед жахливим чудовиськом. Перед самим вечором, коли вже насувалися сутінки, показався дивовижний лев з довгою кошлатою гривою. Напнув тятиву свого лука Геракл і пустив одну за одною три стріли в лева, але стріли відскочили від його шкури — вона була тверда, як сталь.

# data[].attributes.headline
Та ось він побачив Г

# data[].attributes.body
Та ось він побачив Геракла і кинувся величезним стрибком на героя. Мов блискавка, мигнула палиця Геракла і громовим ударом упала на голову лева. Лев звалився на землю, приголомшений страшним ударом; Геракл кинувся на нього, обхопив своїми могутніми руками і задушив.

# data[].attributes.headline
У пам’ять цьому перш

# data[].attributes.body
У пам’ять цьому першому своєму подвигу Геракл заснував Немейські ігри, які святкувалися на стародавньому Пелопоннесі раз на два роки.

# data[].attributes.headline
Лернейська гідра

# data[].attributes.subject
Лернейська гідра

# data[].attributes.body
Після першого подвигу Еврісфей послав Геракла вбити лернейську гідру. Це була потвора з тілом змії і дев'ятьма головами дракона. Як і немейський лев, гідра була породжена Тифоном і Єхидною. Жила гідра в болоті міста Лерни і, виповзаючи зі свого лігвища, нищила цілі стада і спустошувала всі околиці. Боротьба з дев'ятиголовою гідрою була небезпечна, тому що одна з голів її була безсмертна.

# data[].attributes.headline
На місці кожної відр

# data[].attributes.body
На місці кожної відрубаної героєм голови гідри виростали дві нові, поки помічник Геракла, Іолай, не почав припікати гідрі шиї палаючими стовбурами дерев. Він же вбив і гігантського рака, який виліз з болота на допомогу гідрі.
Дедалі слабше опиралася вона синові Зевса. Нарешті й безсмертна голова злетіла в гідри. Потвора була переможена і впала мертвою на землю.

# data[].attributes.headline
У отруйній жовчі лер

# data[].attributes.body
У отруйній жовчі лернейської гідри Геракл вимочив свої стріли, зробивши їх смертельними.

# data[].attributes.headline
Стімфалійські птахи

# data[].attributes.subject
Стімфалійські птахи

# data[].attributes.body
Еврісфей доручив Гераклові перебити стімфалійських птахів. Мало не в пустелю обернули ці птахи всі околиці аркадського міста Стімфала. Вони нападали на людей і худобу, розриваючи їх мідними кігтями і дзьобами. Крім того, вони кидали з висоти, як стріли, вбивчі бронзові пір’я.

# data[].attributes.headline
На допомогу Гераклу 

# data[].attributes.body
На допомогу Гераклу прийшла войовниця Афіна Паллада. Вона дала Гераклові два мідні тимпани (давній музичний ударний інструмент), які викував бог Гефест. Богиня звеліла стати на високому пагорбі біля того лісу, де гніздилися стімфалійські птахи, та вдарити в тимпани; коли ж птахи здіймуться, перестріляти їх з лука.

# data[].attributes.headline
Так і зробив Геракл.

# data[].attributes.body
Так і зробив Геракл. Зійшовши на пагорб, він ударив у тимпани, і знявся такий страшенний дзвін, що птахи величезною зграєю злетіли над лісом і почали у переполоху кружляти над ним. Вони дощем сипали свої гострі, як стріли, пера на землю, що не могли влучити вГеракла, який стояв на пагорбі. Схопив свій лук герой і почав разити птахів смертоносними стрілами. Охоплені страхом, знялися вгору за хмари стімфалійські птахи і зникли з очей Геракла. Відлетіли птахи геть за межі Греції на береги Евксінського Понту і більше ніколи не поверталися в околиці Стімфала.

# data[].attributes.headline
Керінейська лань

# data[].attributes.subject
Керінейська лань

# data[].attributes.body
Еврісфей знав, що в Аркадії живе чудесна керінейська лань, послана богинею Артемідою на кару людям. Лань ця спустошувала поля. Саме її спіймати і послав Еврісфей Геракла і звелів йому живою приставити її в Мікени. Ця лань була надзвичайно гарна, роги в неї були золоті, а ноги мідні. Наче вітер, носилась вона по горах і долинах Аркадії, не знаючи ніколи втоми.

# data[].attributes.headline
Цілий рік переслідув

# data[].attributes.body
Цілий рік переслідував Геракл керінейську лань. Вона мчала через гори, через рівнини, стрибала через прірви, перепливала ріки. Навіть після такої довгої погоні не втратила вона сил. Втративши надію впіймати лань, Геракл удався до своїх стріл, що б'ють без промаху. Він поранив золоторогу лань стрілою в ногу, і тільки тоді вдалося йому впіймати її.

# data[].attributes.headline
Великий син громовер

# data[].attributes.body
Великий син громовержця Зевса приніс живою в Мікени керінейську лань і віддав її Еврісфею.

# data[].attributes.headline
Ерімантський вепр і битва з кентаврами

# data[].attributes.subject
Ерімантський вепр і битва з кентаврами

# data[].attributes.body
Цей кабан, що мав дивовижну силу, жив на горі Ерімант і спустошував околиці міста Псофіса. Він не щадив і людей і вбивав їх своїми величезними іклами. Геракл пішов до гори Ерімант.

# data[].attributes.headline
По дорозі на бій з н

# data[].attributes.body
По дорозі на бій з ним Геракл відвідав свого друга, кентавра Фола. Той пригостив героя вином, розсердивши цим решту кентаврів, так як вино належало їм усім, а не одному Фолу. Вони кинулись на Геракла, але він стрільбою з лука примусив їх ховатися у кентавра Хірона.

# data[].attributes.headline
Переслідуючи кентавр

# data[].attributes.body
Переслідуючи кентаврів, Геракл увірвався в печеру Хірона і випадково вбив стрілою цього мудрого героя багатьох грецьких міфів.

# data[].attributes.headline
У глибокому смутку Г

# data[].attributes.body
У глибокому смутку Геракл покинув Хірона і скоро дійшов до Еріманту. Там у густому лісі знайшов він грізного кабана і вигнав його криком з хащів. Довго переслідував кабана Геракл і, нарешті, загнав його у глибокий сніг на вершині гори. Кабан загруз в снігу, а Геракл, кинувшись на нього, зв’язав його і відніс живим у Мікени.

# data[].attributes.headline
Стайні царя Авгія

# data[].attributes.subject
Стайні царя Авгія

# data[].attributes.body
Незабаром Еврісфей дав нове доручення Гераклові. Він повинен був очистити від гною весь скотний двір Авгія, царя Еліди, сина світлосяйного Геліоса. Бог сонця дав своєму синові незчисленні багатства. Особливо численні були стада Авгія. Серед його стад були триста биків з білими, як сніг, ногами, двісті биків були червоні, мов сідонський пурпур, дванадцять биків, присвячених богові Геліосу, були білі, наче лебеді, а один бик, що відзначався незвичайною красою, сяяв, мов зірка.

# data[].attributes.headline
 Геракл запропонував

# data[].attributes.body
Геракл запропонував Авгієві очистити за один день весь його величезний скотний двір, якщо він погодиться віддати йому десяту частину його стада. Авгій погодився. Йому здавалося, що неможливо виконати таку роботу за один день. Але Геракл повалив з двох протилежних сторін стіну, що оточувала скотний двір, і відвів у нього воду двох рік, Алфея і Пенея. Вода цих рік в один день винесла весь гній з скотного двору, а Геракл знову склав стіни. Коли герой прийшов до Авгія вимагати нагороди, то гордий цар не віддав йому обіцяної десятої частини стад, і довелося Гераклові ні з чим повернутись у Тірінф.

# data[].attributes.headline
Страшенно помстився 

# data[].attributes.body
Страшенно помстився великий герой цареві Еліди. Через кілька років, уже звільнившись від служби у Еврісфея, Геракл вторгся з великим військом в Еліду, переміг у кровопролитній битві Авгія і вбив його своєю смертоносною стрілою. Після перемоги зібрав герой військо і всю багату здобич біля міста Піси, приніс жертви олімпійським богам і встановив олімпійські ігри, які й справлялися з того часу всіма греками кожні чотири роки на священній рівнині, обсадженій самим Гераклом присвяченими богині Афіні Палладі оливами.

# data[].attributes.headline
Критський бик

# data[].attributes.subject
Критський бик

# data[].attributes.body
Щоб виконати сьоме доручення Еврісфея, Гераклові довелося покинути Грецію і вирушити на острів Крит. Йому доручив Еврісфей привести в Мікени критського бика. Цього бика цареві Криту, Міносу, синові Європи, послав Посейдон.

# data[].attributes.headline
Мінос повинен був пр

# data[].attributes.body
Мінос повинен був принести бика в жертву Посейдонові. Але Міносу шкода стало жертвувати такого чудового бика — він залишив його у своєму стаді, а в жертву Посейдонові приніс іншого. Бог розгнівався на Міноса й наслав на бика, що вийшов з моря, шаленство. По всьому острову носився бик і знищував усе на своєму шляху.

# data[].attributes.headline
Великий герой Геракл

# data[].attributes.body
Великий герой Геракл зловив бика і приборкав його. Потім він сів на широку спину бика і переплив на ньому через море з Криту на Пелопоннес.

# data[].attributes.headline
Діомедові коні

# data[].attributes.subject
Діомедові коні

# data[].attributes.body
Після приборкання критського бика Гераклові, за дорученням Еврісфея, довелось вирушити у Фракію до царя бістонів, Діомеда. У цього царя були незвичайної краси і сили коні. Вони були приковані залізними ланцюгами в стійлах, бо ніякі пута не могли вдержати їх.

# data[].attributes.headline
Цар Діомед годував ц

# data[].attributes.body
Цар Діомед годував цих коней людським м'ясом. Він кидав їм на поталу всіх чужоземців, які, гнані бурею, приставали до його міста.

# data[].attributes.attachment_link.title
кони диомеда

# data[].attributes.headline
До цього фракійськог

# data[].attributes.body
До цього фракійського царя і з'явився зі своїми супутниками Геракл. Він заволодів кіньми Діомеда і повів їх на свій корабель. На березі наздогнав Геракла сам Діомед із своїми войовничими бістонами. Доручивши охорону коней своєму улюбленцеві Абдеру, синові Гермеса, Геракл став до бою з Діомедом. Небагато було супутників у Геракла, але все ж переможений був Діомед і загинув у бою. Геракл повернувся до корабля.

# data[].attributes.headline
Який великий був йог

# data[].attributes.body
Який великий був його розпач, коли він побачив, що дикі коні розірвали на шматки Абдера. Геракл влаштував пишний похорон своєму улюбленцеві, насипав над його тілом високу могилу, а поряд з могилою заснував місто і назвав його на честь свого друга.

# data[].attributes.headline
А коней Діомеда Гера

# data[].attributes.body
А коней Діомеда Геракл привів до Еврісфея, і той звелів випустити їх на волю. Дикі коні побігли в гори Лікейона, вкриті густим лісом, і були там розтерзані дикими звірами.

# data[].attributes.headline
Іпполітин пояс

# data[].attributes.subject
Іпполітин пояс

# data[].attributes.body
Дев'ятим подвигом Геракла був його похід у країну амазонок за поясом цариці Іпполіти. Цей пояс подарував Іпполіті бог війни Арес, і вона носила його як знак своєї влади над всіма амазонками.

# data[].attributes.headline
Дочка Еврісфея, Адме

# data[].attributes.body
Дочка Еврісфея, Адмета, жриця богині Гери, хотіла неодмінно мати цей пояс. Щоб виконати її бажання, Еврісфей послав за поясом Геракла. Зібравши невеликий загін героїв, великий син Зевса відправився в далеку путь на одному тільки кораблі у місто амазонок Феміскіру.

# data[].attributes.headline
Слава про подвиги Зе

# data[].attributes.body
Слава про подвиги Зевсового сина давно вже досягла країни амазонок. Тому, коли корабель Геракла пристав до Феміскіри, вийшли амазонки з царицею назустріч героєві. Вони з подивом дивилися на великого сина Зевса, який виділявся, мов безсмертний бог, серед своїх супутників-героїв. Цариця Іпполіта запитала великого героя Геракла, що привело його до міста амазонок. Почувши відповідь вона вже була готова добровільно віддати йому пояс, але велика Гера, бажаючи згубити ненависного їй Геракла, прийняла образ амазонки, замішалася в натовпі і почала переконувати войовниць напасти на військо Геракла.

# data[].attributes.headline
Амазонки повірили Ге

# data[].attributes.body
Амазонки повірили Гері. Схопились вони за зброю і напали на військо Геракла. Одна за одною попадали вони на землю, виблискуючи своєю зброєю. Амазонку Меланіппу, яка вела до бою військо, Геракл узяв у полон, а разом з нею полонив й Антіопу. Переможені були грізні войовниці, їх військо кинулось тікати, багато з них загинуло від рук героїв, які їх переслідували.

# data[].attributes.headline
Уклали мир амазонки 

# data[].attributes.body
Уклали мир амазонки з Гераклом. Іпполіта купила волю могутньої Меланіппи ціною свого пояса, Антіопу герої повезли з собою. Геракл віддав її в нагороду Тесеєві за його велику хоробрість. Так здобув Геракл пояс Іпполіти.

# data[].attributes.headline
Корови Геріона

# data[].attributes.subject
Корови Геріона

# data[].attributes.body
Незабаром після повернення з походу до країни амазонок Геракл вирушив на новий подвиг. Еврісфей доручив йому пригнати в Мікени корів велетня Геріона, сина Хрісаора і океаніди Каллірої. Далекий був шлях до Геріона. Гераклові треба було дійти до найдальшого краю землі, до тих місць, де спускається на заході з неба світлосяйний бог сонця Геліос.

# data[].attributes.headline
День уже хилився до 

# data[].attributes.body
День уже хилився до вечора. Ось показалась і колісниця Геліоса, що спускалась до вод Океану. Яскраве проміння Геліоса осліпило Геракла, і охопила його нестерпна, палюча спека. В гніві скочив Геракл і схопився за свій грізний лук, але не розгнівався світлий Геліос, він привітно посміхнувся героєві, сподобалась йому надзвичайна мужність великого сина Зевса. Геліос сам запропонував Гераклові переправитись на Еріфейю в золотому човні, в якому пропливав щовечора бог сонця зі своїми кіньми із західного на східний край землі у свій золотий палац. Зраділий герой сміливо скочив у золотий човен і швидко досяг берегів Еріфейї.

# data[].attributes.attachment_link.title
легенда о фаэтоне

# data[].attributes.headline
Тільки пристав він д

# data[].attributes.body
Тільки пристав він до острова, як почув його грізний двоголовий пес Орфо і з гавкотом кинувся на героя. Одним ударом своєї важкої палиці вбив його Геракл.

# data[].attributes.headline
Не сам Орфо охороняв

# data[].attributes.body
Не сам Орфо охороняв череди Геріона. Довелося ще битися Гераклові і з пастухом Геріона, велетнем Еврітіоном.

# data[].attributes.headline
Швидко справився з в

# data[].attributes.body
Швидко справився з велетнем син Зевса і погнав корів Геріона до берега моря, до стояв золотий човен Геліоса.

# data[].attributes.attachment_link.title
корабль гелиоас

# data[].attributes.headline
Геріон почув мукання

# data[].attributes.body
Геріон почув мукання своїх корів і пішов до череди. Побачивши, що пес його Орфо і велетень Еврітіон убиті, він погнався за викрадачем корів і наздогнав його на березі моря. Геріон був дивовижним велетнем: він мав три тулуби, три голови, шість рук і шість ніг. Трьома щитами прикривався він під час бою, три величезних списи кидав він відразу у ворога. З таким велетнем довелося битися Гераклові, але допомогла йому велика войовниця Афіна Паллада. Ледве побачив його Геракл, як зразу ж пустив у велетня свою смертоносну стрілу. Влучила стріла в око однієї з голів Геріона. За першою стрілою полетіла друга, за нею третя. Грізно змахнув Геракл своєю всерозтрощуючою палицею, мов блискавкою, вразив нею герой Геріона, і бездушним трупом упав на землю тритілий велетень. Геракл перевіз з Еріфейї на золотому човні Геліоса корів Геріона через бурхливий Океан і повернув човен Геліосу.

# data[].attributes.body
Неймовірні труднощі довелося перебороти Гераклові під час цього подвигу. Він мусив спуститись у похмуре, повне страхіть підземне царство Аїда і привести до Еврісфея охоронця підземного царства, жахливого пекельного пса Кербера. Три голови було в Кербера, на шиї в нього звивалися змії, хвіст його закінчувався головою дракона з величезною пащею.

# data[].attributes.headline
В підземне царство Г

# data[].attributes.body
В підземне царство Геракла ввів вісник богів Гермес, провідник душ померлих, а супутницею великого героя була сама улюблена дочка Зевса, Афіна Паллада.

# data[].attributes.attachment_link.title
гермес и афина

# data[].attributes.headline
Багато страхіть бачи

# data[].attributes.body
Багато страхіть бачив на шляху своєму Геракл; нарешті, він став перед троном Аїда. З захопленням дивилися володар царства померлих і дружина його Персефона на великого сина громовержця Зевса, який безстрашно спустився в царство темряви і смутку. Він, величний, спокійний, стояв перед троном Аїда, спершись на свою величезну палицю, у левовій шкурі, накинутій на його плечі, і з луком за плечима. Аїд милостиво вітав сина свого великого брата Зевса.

# data[].attributes.attachment_link.title
аид и персефона

# data[].attributes.headline
Вислухавши Геракла, 

# data[].attributes.body
Вислухавши Геракла, Аїд пообіцяв виконати прохання героя, але за однієї умови. Геракл мусив без зброї приборкати Кербера.
Довго шукав він Кербера по підземному царству. Нарешті, знайшов він його на берегах Ахеронту. Геракл обхопив своїми руками, міцними, мов сталь, шию Кербера. Грізно завив Аїдів пес; усе підземне царство наповнилось його виттям. Він силкувався видертись з обіймів Геракла, та тільки міцніше стискали могутні руки героя шию Кербера. Обвив хвіст свій Кербер навколо ніг героя, вп'ялась голова дракона своїми зубами йому в тіло, але все даремно. Могутній Геракл все дужче стискав йому шию. Нарешті, напівзадушений пес Аїда впав до ніг героя. Геракл приборкав його і повів із царства темряви в Мікени. Злякався денного світла Кербер; весь покрився він холодним потом, отруйна піна капала з його трьох пащ на землю; всюди, де капнула хоч краплина піни, виростало отруйне зілля.
Геракл привів до мікенських мурів Кербера. Злякався боягузливий Еврісфей, як тільки поглянув на страшного пса. Мало не на колінах благав він Геракла відвести Кербера назад у царство Аїда. Геракл виконав його прохання і повернув Аїдові страшного охоронця Кербера.

# data[].attributes.attachment_link.title
геракл и цербер

# data[].attributes.headline
Яблука Гесперід

# data[].attributes.subject
Яблука Гесперід

# data[].attributes.body
Найважчим подвигом Геракла на службі в Еврісфея був його останній, дванадцятий, подвиг. Він повинен був піти до великого титана Атласа, який держить на плечах небосхил, і дістати з його садів, за якими доглядають дочки Атласа, Гесперіди, троє золотих яблук.

# data[].attributes.headline
Яблука ці росли на з

# data[].attributes.body
Яблука ці росли на золотому дереві, вирощеному богинею землі Геєю як подарунок великій Гері в день її весілля з Зевсом. Щоб вчинити цей подвиг, треба було насамперед дізнатися про шляхи до садів Гесперід, що охоронялися драконом, який ніколи не склепляв очей своїх сном.

# data[].attributes.headline
Ніхто не знав шляху 

# data[].attributes.body
Ніхто не знав шляху до Гесперід і Атласа. Довго блукав Геракл по Азії і Європі, пройшов він і всі країни, які проходив раніше по дорозі по корови Геріона; всюди Геракл розпитував про шлях, але ніхто не знав його. У своїх шуканнях зайшов він на крайню північ, до ріки Ерідану, що вічно котить свої бурхливі безмежні води. На берегах Ерідану з пошаною зустріли великого сина Зевса прекрасні німфи і дали йому пораду, як знайти шлях до садів Гесперід.

# data[].attributes.headline
Геракл повинен був н

# data[].attributes.body
Геракл повинен був напасти несподівано на морського віщого старця Нерея, коли той вийде на берег з морської пучини, і дізнатись від нього шлях до Гесперід; крім Нерея, ніхто не знав цього шляху. Геракл довго шукав Нерея. Нарешті, вдалося йому знайти Нерея на березі моря. Геракл напав на морського бога. Важка була боротьба з морським богом. Щоб визволитися з залізних обіймів Геракла, Нерей набирав різних образів, але все ж не випускав його герой. Нарешті, він зв'язав стомленого Нерея, і морському богові довелося, щоб вернутися на волю, відкрити Гераклові таємницю шляху до садів Гесперід.

# data[].attributes.headline
Багато ще довелося з

# data[].attributes.body
Багато ще довелося зустріти Гераклові на своєму шляху небезпек, поки дійшов він до краю землі, де стояв великий титан Атлас. З подивом дивився герой на могутнього титана, який тримав на своїх широких плечах увесь небосхил.

# data[].attributes.headline
Атлас пообіцяв допом

# data[].attributes.body
Атлас пообіцяв допомогти герою, але за однвєї умови:  Атлас сам сходить у свій сад за трьома золотими яблуками, але Гераклові в цей час потрібно буде тримати за нього небосхил. Атлас хотів обдурити Геракла: він запропонував особисто віднести яблука Еврісфеєві за умови, що в цей час Геракл продовжить тримати за нього небо. Але герой, зрозумівши, що хитрий титан не повернеться назад, не дався в обман. Геракл попросив Атласа змінити його під небом для короткого відпочинку, а сам забрав яблука і пішов. Геракл повернувся до Еврісфея і віддав йому золоті яблука. Еврісфей подарував їх Гераклові, а він подарував яблука своїй покровительці, великій дочці Зевсовій Афіні Палладі. Афіна повернула яблука Гесперідам, щоб вічно залишалися вони в їх садах.

# data[].attributes.headline
Всім добре відомо, щ

# data[].attributes.body
Всім добре відомо, що Геракл був надзвичайним силачем. Однак для стародавніх греків його ім’я означало куди більше. Вони поклонялися йому, немов одному з богів.

# data[].attributes.headline
Згідно з легендою, Г

# data[].attributes.body
Згідно з легендою, Геракл був сином бога Зевса і смертної жінки Алкмени. Гера, божественна дружина Зевса, ненавиділа його. Коли Геракл ще не вмів ходити і лежав у своїй колисці, вона підіслала до нього двох зміїв, щоб ті вбили його. Однак немовля з легкістю впоралося з ними, задушивши обох.

# data[].attributes.attachment_link.title
геракл убивает змей

# data[].attributes.headline
Ставши дорослим, Гер

# data[].attributes.body
Ставши дорослим, Геракл одружився з Мегарою, проте Гера наслала на нього напад безумства. У припадку божевільного гніву він убив свою дружину і дітей.

# data[].attributes.headline
Щоб загладити свою п

# data[].attributes.body
Щоб загладити свою провину, Геракл за вказівкою оракула в Дельфах запропонував свої послуги цареві Еврісфею, який доручив йому здійснити дванадцять подвигів.