# data[].attributes.body
Viešvilė laukia keliauti pėsčiomis mėgstančių turistų. Nuo pat miestelio centre įrengto žuvitakio prasideda Viešvilės pažintinis pėsčiųjų maršrutas, kuris 4 kilometrus veda miestelio apylinkėmis. Su gamta ir vokiečių palikimu supažindinantis maršrutas pasiekia net Viešvilės rezervatą ir kurį laiką eina jo riba.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Ekskursija Viešvilės rezervato pažintiniu taku prasideda lankytojų centre, šalia rezervato direkcijos pastato, kelio Tauragė-Jurbarkas 17-ame kilometre. Pažintiniame take įrengti penki informaciniai stendai, dvi atokvėpio aikštelės aukštapelkėje. Lentinis takas lankytojų saugumui užtikrinti apkaltas metaliniu tinklu.

Lankytis rezervate ir pažintiniame take leidžiama tik turint Viešvilės valstybinio gamtinio rezervato direkcijos išduotą leidimą arba lydint direkcijos valstybės tarnautojams ar darbuotojams.

# data[].attributes.attachment_link.title
Viešvilės rezervato pažintinis takas | pamatykLietuvoje.lt - kelionių po Lietuvą portalas

# data[].attributes.attachment_link.description
Ekskursija Viešvilės rezervato pažintiniu taku prasideda lankytojų centre, šalia rezervato direkcijos pastato, kelio Tauragė-Jurbarkas 17-ame kilometre. Pažintiniame take įrengti penki informaciniai stendai, dvi atokvėpio aikštelės aukštapelkėje. Lentinis takas lankytojų saugumui užtikrinti apkaltas metaliniu tinklu. Lankytis rezervate ir pažintiniame take leidžiama tik turint Viešvilės valstybinio gamtinio rezervato direkcijos išduotą leidimą arba lydint direkcijos valstybės tarnautojams...

# data[].attributes.headline
Babėnų miško parko pažintinis-rekreacinis takas

# data[].attributes.subject
Babėnų miško parko pažintinis-rekreacinis takas

# data[].attributes.headline
Babėnų miško parko pažintinis-rekreacinis takas

# data[].attributes.subject
Babėnų miško parko pažintinis-rekreacinis takas

# data[].attributes.body
Babėnų miškas-parkas, užimantis 292 ha plotą, yra šiaurinėje dalyje, nusidriekęs beveik 5 km dešiniajame Nevėžio slėnio šlaite palei Kėdainių–Krekenavos kelią nuo Kėdainių ligoninės iki Sirutiškio. Šiaurinėje miško dalyje įsiterpęs Babėnų karjeras, kurio pietinis krantas yra populiari maudymvietė. Dalis miško tvarkoma kaip parkas.

# data[].attributes.headline
Babėnų miško parko pažintinis-rekreacinis takas

# data[].attributes.subject
Babėnų miško parko pažintinis-rekreacinis takas

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Babėnų miškas - 292 ha ploto rekreacinis masyvas Kėdainiuose. Miške vyrauja pušynai ir ąžuolynai. Trake intensyviai atželia paprastieji klevai. Vidutinis šio miško medynų amžius viršija 100 metų. Šiame miške yra įrengti sveikatingumo trasa ir pažintinis - rekreacinis takas. Prie takų įrengtos apžvalgos ir atokvėpio aikštelės, pastatytos tautodailininkų iš ąžuolo išdrožtos skulptūros. Bendras takų ilgis - 3,7 km. Sveikatingumo trasa ir pažintinis - rekreacinis takas susideda iš dviejų tako dangos konstrukcinių sprendimų - medžio pakloto ir akmens nuosijų takų. Šis takas - puiki galimybė leisti laiką gamtoje, saugiai lankytis miške, populiarinti sveiką gyvenimo būdą ir aktyvų laisvalaikio praleidimą.

Aušros g., Kėdainiai, Kėdainių r.

miško, mediniai takai

papildoma informacija

Kai kurios medinių takų dalys blogos būklės - būkite atsargūs

kaip atvykti

Tako pradžia - Aušros gatvės gale arba Budrio gatve iki galo, pasukus į dešinę ir dar paėjus apie 50 metrų

55.308805, 23.988971

# data[].attributes.attachment_link.title
Babėnų miško parko pažintinis-rekreacinis takas | pamatykLietuvoje.lt - kelionių po Lietuvą portalas

# data[].attributes.attachment_link.description
Babėnų miškas - 292 ha ploto rekreacinis masyvas Kėdainiuose. Miške vyrauja pušynai ir ąžuolynai. Trake intensyviai atželia paprastieji klevai. Vidutinis šio miško medynų amžius viršija 100 metų. Šiame miške yra įrengti sveikatingumo trasa ir pažintinis - rekreacinis takas. Prie takų įrengtos apžvalgos ir atokvėpio aikštelės, pastatytos tautodailininkų iš ąžuolo išdrožtos skulptūros.

# data[].attributes.body
Pažintiniame take galima eiti didžiuoju ratu – 3,5 km arba mažuoju ratu – 1 km. Apie 650 m. tako ilgio pritaikyta žmonėms su judėjimo negalia. Jūkainių pažintinis – rekreacinis takas įrengtas netoli Viduklės miestelio, tarp kelio iš Viduklės į Gylius ir Apusino upelio, atskirame keturių kvartalų miške, kuris dėl išraiškingo reljefo paskelbtas geomorfologiniu draustiniu.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Jūkainių miškas 1991 m. paskelbtas miško parku, o po metų įsteigtas Jūkainių geomorfologinis draustinis. Istoriniai šaltiniai liudija, kad čia, tarp Raseinių ir Nemakščių, ošė senovės lietuvių tikėjimo šventoji giria. Dabartiniame draustinyje augantys ąžuolai yra gal trečiosios kartos buvusio šventojo ąžuolyno palikuonys. Draustinį iš visų pusių supa nusausinti, sukultūrinti laukai, tačiau pats Jūkainių miškas, jo pakraščiai ir išlikę archajiški Jūkainių ir Rimkiškių kaimeliai tarsi primena senus laikus. Įdomūs savo sudėtimi medynai, išlikę senųjų ąžuolų fragmentai, užpelkėję upeliai, retų augalų gausa suteikia vietovėms paslaptingo jaukumo.

2005 m. Raseinių miškų urėdija įrengė Jūkainių pažintinį - rekreacinį taką. Pažintiniame take galima eiti didžiuoju ratu - 3,5 km arba mažuoju ratu - 1 km. Apie 650 m. tako ilgio pritaikyta žmonėms su judėjimo negalia.

Nuvykę į Jūkainių pažintinį rekreacinį taką, galėsite pakeliauti, pasidžiaugti gamta, paklajoti po nuostabaus grožio beržyną, pasigėrėti ąžuolais, kurie savo šakomis ošia didingos praeities šventgirės melodiją... Taką puošia tautodailininkų pagamintos skulptūros, papildo reklaminiai bei informaciniai stendai, kuriuose pateikta daug informacijos apie šiame miške augančius medžius ir krūmus. Daug malonių akimirkų galima patirti nuo apžvalgos aikštelės žvelgiant į tvenkinį, neišdildomą įspūdį paliks kelionė per žemapelkę.

Jūkainiai, Raseinių r.

mediniai, miško takai

kaip atvykti

Žemaičių plente, ties Viduklės miesteliu, pastatytas kelio ženklas "Jūkainių pažintinis - rekreacinis takas". Važiuoti nurodyta kryptimi apie 2 km iki miško. Pamiškėje pastatyta medinė skulptūra nukreips Jus į Jūkainių pažintinį - rekreacinį taką.

55.42784, 22.924714

# data[].attributes.attachment_link.title
Jūkainių pažintinis - rekreacinis takas | pamatykLietuvoje.lt - kelionių po Lietuvą portalas

# data[].attributes.attachment_link.description
Jūkainių miškas 1991 m. paskelbtas miško parku, o po metų įsteigtas Jūkainių geomorfologinis draustinis. Istoriniai šaltiniai liudija, kad čia, tarp Raseinių ir Nemakščių, ošė senovės lietuvių tikėjimo šventoji giria. Dabartiniame draustinyje augantys ąžuolai yra gal trečiosios kartos buvusio šventojo ąžuolyno palikuonys.

# data[].attributes.location_name
Daugėliškių miško bunkerio pažintinis takas

# data[].attributes.headline
Daugėliškių miško bunkerio pažintinis takas

# data[].attributes.subject
Daugėliškių miško bunkerio pažintinis takas

# data[].attributes.location_name
Daugėliškių miško bunkerio pažintinis takas

# data[].attributes.headline
Daugėliškių miško bunkerio pažintinis takas

# data[].attributes.subject
Daugėliškių miško bunkerio pažintinis takas

# data[].attributes.body
Įrengtas takas supažindina su Lietuvos partizanų gyvenimu ir svarbiausiais įvykiais Daugėliškių miške. Take pamatysite ir galėsite susipažinti su atstatytu Prisikelimo apygardos štabo bunkeriu, aplankysite atrastą Daugėliškių miško partizanų vadavietės archyvo vietą bei Antano Jaugelio-Urbšio būrio partizanų žuvimo vietą. Puikiai paruoštuose stenduose sužinosite daugybę svarbių istorijų ir partizanų gyvenimo detalių.

# data[].attributes.location_name
Daugėliškių miško bunkerio pažintinis takas

# data[].attributes.headline
Daugėliškių miško bunkerio pažintinis takas

# data[].attributes.subject
Daugėliškių miško bunkerio pažintinis takas

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Įrengtas takas supažindina su Lietuvos partizanų gyvenimu ir svarbiausiais įvykiais Daugėliškių miške. Take pamatysite ir galėsite susipažinti su atstatytu Prisikelimo apygardos štabo bunkeriu, aplankysite atrastą Daugėliškių miško partizanų vadavietės archyvo vietą bei Antano Jaugelio-Urbšio būrio partizanų žuvimo vietą. Puikiai paruoštuose stenduose sužinosite daugybę svarbių istorijų ir partizanų gyvenimo detalių.

1948 m. balandžio 1 d. buvo įkurta paskutinė iš devynių buvusių partizanų apygardų - Prisikėlimo apygarda. Ji buvo suformuota iš buvusios Jungtinės Kęstučio apygardos teritorijos ir įjungta į bendrą Vakarų Lietuvos (Jūros) sritį. Pirmuoju apygardos vadu tapo Petras Bartkus - Žadgaila, štabo viršininku paskirtas Leonardas Grigonis - Užpalis. Prisikėlimo apygarda buvo sudaryta iš trijų rinktinių, Daugėliškių miške įrengtas LLKS štabo bunkeris priklausė Maironio rinktinei. Pagrindinis ir vienintelis gyvas istorinių įvykių liudininkas - LLKS štabo bunkerio ryšininkas Albinas Kęstutis Barsėnas - Stirniukas, Klajoklis (g. 1928 m. kovo 1 d.)

Daugėliškių miške bunkeris buvo įkurtas ne kaip nuolatinė gyvenamoji vieta, bet kaip susitikimams skirtas LLKS štabo bunkeris. 1950 m. liepos 21 d. LLKS štabo bunkeryje šeši partizanai susirinko paskurinį kartą. Liepos 22 d. NKVD operacijos metu bunkeris buvo sunaikintas kartu drauge su ten buvusiais partizanais.

Archeologiniai tyrimai Daugėliškių miške buvo vykdomi nuo 2010 m. gegužės 14 d. iki rugsėjo 5 d. Tyrimams vadovavo archeologas Gediminas Petrauskas ir Vykintas Vaitkevičius kartu su patyrusių archeologų grupe. Jiems talkino Ariogalos gimnazijos mokiniai. Atlikus archeologinius tyrimus buvo pradėti bunkerio atstatymo darbai. Atstatymo darbus iniciavo Ariogalos gimnazijos istorijos mokytojas Andrius Bautronis. Atstatant bunkerį dalyvavo Ariogalos gimnazijos mokiniai, Ariogalos komunalinio ūkio darbuotojai. Atstatymo darbai truko apie savautę. 2010 m. spalio 15 d. buvo organizuotos iškilmės bunkeriui pašventinti.

# data[].attributes.attachment_link.title
Daugėliškių miško bunkerio pažintinis takas | pamatykLietuvoje.lt - kelionių po Lietuvą portalas

# data[].attributes.attachment_link.description
Įrengtas takas supažindina su Lietuvos partizanų gyvenimu ir svarbiausiais įvykiais Daugėliškių miške. Take pamatysite ir galėsite susipažinti su atstatytu Prisikelimo apygardos štabo bunkeriu, aplankysite atrastą Daugėliškių miško partizanų vadavietės archyvo vietą bei Antano Jaugelio-Urbšio būrio partizanų žuvimo vietą. Puikiai paruoštuose stenduose sužinosite daugybę svarbių istorijų ir partizanų gyvenimo detalių. 1948 m.

# data[].attributes.body
Grabijolų pažintinis takas – tai „laukinis“ pėsčiųjų takelis, kuriuo iš etnografinio gatvinio Grabijolų kaimo galite nueiti iki storiausio ąžuolo visame Neries regioniniame parke – senolio Alkų ąžuolo. Pakeliui praeisite linksmais pasakojimais apipintą Saldųjį upelį ir mistiškas Uolkas (Alkų kalvas), ant aukšto upės šlaito stūksančius buvusio Zapalinos palivarko pamatus, dar visai neseniai atrastą Paalkių piliakalnį, priartėsite prie Neries su mitologiniais akmenimis. Keliaudami šiuo takeliu, susipažinsite su įdomiomios Grabijolų kaimo apylinkėmis. Jos kupinos ne tik gražių, “laukinių” gamtovaizdžių, bet ir kadaise žmogaus rankų sukurtų objektų, dabar jau pasiglemžtų gamtos.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Grabijolų pažintinis takas - tai „laukinis" pėsčiųjų takelis, kuriuo iš etnografinio gatvinio Grabijolų kaimo galite nueiti iki storiausio ąžuolo visame Neries regioniniame parke - senolio Alkų ąžuolo. Pakeliui praeisite linksmais pasakojimais apipintą Saldųjį upelį ir mistiškas Uolkas (Alkų kalvas), ant aukšto upės šlaito stūksančius buvusio Zapalinos palivarko pamatus, dar visai neseniai atrastą Paalkių piliakalnį, priartėsite prie Neries su mitologiniais akmenimis. Keliaudami šiuo takeliu, susipažinsite su įdomiomis Grabijolų kaimo apylinkėmis. Jos kupinos ne tik gražių, "laukinių" gamtovaizdžių, bet ir kadaise žmogaus rankų sukurtų objektų, dabar jau pasiglemžtų gamtos.

Visas maždaug 4 km ilgio takelis yra sužymėtas krypties rodyklėmis, tačiau jame nerasite medinių laiptelių, žvyruotų takelių ir kitų „patogumų". Todėl jį vadiname "ekstremaliu, laukiniu taku". Išmintas takelis eis pievomis, laukų pakraščiais ir buvusiais kaimo keliukais, stačiais šlaitais ir giliomis raguvomis. Todėl šiame pažintiniame take būtina avėti patogią, drėgmės nebijančią avalynę neslidžiu padu, ir nusiteikti nelengvam, „laukiniam" pasivaikščiojimui. Takelis nuves Jus iki Alkų ąžuolo ir pasisuks atgal, tad grįšite beveik tuo pačiu keliuku, kuriuo atėjote.

Šis pažintinis pėsčiųjų takas eina pro privačius žemės sklypus, todėl, gerbiant jų savininkus ir gamtą, prašome pakeliui nekurti laužų, o visas šiukšles parsinešti kartu su savimi.

Grabijolų apylinkės slepia daug paslapčių - linkime įdomaus ir turiningo pasivaikščiojimo jas atrandant!
Virtualus turas Grabijolų pažintinių taku
Šaltinis: Neries regioninis parkas

# data[].attributes.attachment_link.title
Grabijolų pažintinis takas | visit-elektrenai.lt

# data[].attributes.attachment_link.description
Grabijolų pažintinis takas - tai „laukinis" pėsčiųjų takelis, kuriuo iš etnografinio gatvinio Grabijolų kaimo galite nueiti iki storiausio ąžuolo visame Neries regioniniame parke - senolio Alkų ąžuolo. Pakeliui praeisite linksmais pasakojimais apipintą Saldųjį upelį ir mistiškas Uolkas (Alkų kalvas), ant aukšto upės šlaito stūksančius buvusio Zapalinos palivarko pamatus, dar visai neseniai atrastą Paalkių piliakalnį, priartėsite prie Neries su mitologiniais akmenimis.

# data[].attributes.body
Turbūt vienintelis Raganų kalnas Juodkrantėje gali varžytis su Dūkštų ąžuolyno pažintiniu taku pagal medinių skulptūrų skaičių. Tai daugiausia mitologiniai ir legendų personažai, kurie apstoję pažintinį taką iš abiejų pusių kviečia susipažinti su senovės lietuvių mitologija.

Dūkštų ąžuolyno pažintinis takas lengvai randamas. Važiuojant nuo Vilniaus link Kernavės, pravažiavus Dūkštas ir už jų esančią lomą, ant kalno, dešinėje pusėje, stovi nuoroda į šį taką. Sprendžiant pagal automobilių skaičių, pažintinis takas pakankamai populiarus, o geru oru net ir aikštelės nepakanka, todėl automobiliais būna nustatyta visa šalikelė.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Turbūt vienintelis Raganų kalnas Juodkrantėje gali varžytis su Dūkštų ąžuolyno pažintiniu taku pagal medinių skulptūrų skaičių. Tai daugiausia mitologiniai ir legendų personažai, kurie apstoję pažintinį taką iš abiejų pusių kviečia susipažinti su senovės lietuvių mitologija.

Dūkštų ąžuolyno pažintinis takas lengvai randamas. Važiuojant nuo Vilniaus link Kernavės, pravažiavus Dūkštas ir už jų esančią lomą, ant kalno, dešinėje pusėje, stovi nuoroda į šį taką. Sprendžiant pagal automobilių skaičių, pažintinis takas pakankamai populiarus, o geru oru net ir aikštelės nepakanka, todėl automobiliais būna nustatyta visa šalikelė.

Neries regioninio parko interneto svetainėje rašoma, kad šis Dūkštų ąžuolyno pažintinis takas yra vienas gražiausių ir ilgiausių takų, pritaikytų neįgaliesiems. Išties, visas pažintinis takas nuo pradžios iki pabaigos veda medinėmis lentelėmis išklotu takeliu. Gal didesniojoje tako dalyje tai nėra būtina, bet vietomis miškas drėgnas ar net pelkėtas, todėl žingsniuojant taku galima jaustis tikrai komfortiškai. Gal tik išskyrus lietingu oru, kada lentelės būna šlapios ir slidžios. Apie tai įspėja ir regioninio parko direkcija (kurios kolektyvas turi sveiką humoro jausmą).

Jei pažintiniu taku eisite pagal laikrodžio rodyklę, rasite kitą įspėjamąjį užrašą.

Čia dar didelis klausimas, ar tokių medinių lentų takelis protingas pasirinkimas, nes priežiūros jis reikalauja tikrai daug. Prieš metus ar pora spauda rašė, kaip į Lietuvą atvažiavęs užsienietis vos sprando nenusisuko eidamas tokiu taku (kažkur Dzūkijoje), kur dalis lentelių supuvusios, o kai kurių iš viso nebuvo. Daug neigiamų emocijų čia išliejo ir į namus dar parsivežė svečias, o lietuviai, kaip sakoma, norėjo kaip geriau, gavosi kaip visada. Ne be reikalo senoliai sugalvojo posakį „devynis kartus pamatuok, dešimtą pjauk".

Tiek to, nuo moralų grįžtam prie mitologijos. Jos čia daug. Prie tako stovi 38 skulptūros, kurių didžioji dalis vaizduoja senovės baltų dievus: Perkūną - vyriausią baltų dievą, Kauką - žemės ir turtų globėją, Gabiją - ugnies deivę ir kitus. Kitos skulptūros vaizduoja personažus iš realaus gyvenimo: Mindaugas, krivis, vaidilutė, karys.

Mitologinė tema Dūkštų ąžuolyno pažintiniame take pasirinkta neatsitinkinai. Ąžuolas baltų mitologijoje ir tautosakoje buvo svarbiausias medis. Senovės lietuviai juos laikė Dievo namais, o šventyklos ar aukurai buvo statomi ąžuolynuose arba prie pavienių ąžuolų. Baltai ąžuolus ir ąžuolų giraites laikė šventais, todėl net ąžuolo šakelės nebuvo galima nulaužti. Jie tikėjo, kad žmogui mirus, vėlė apsigyvendavo medyje, todėl jokiu būdu nebuvo galima kirsti tėvų ar senelių pasodintų medžių.

Pažintinio tako ilgis kiek daugiau nei 2 kilometrai, o nužingsniuoti nuo pradžios iki pabaigos turėtų užtrukti apie valandą. Taip rašo Neries regioninio parko internetinėje svetainėje, tačiau norint perskaityti visą informaciniuose stenduose esančią informaciją, užtruks bemaž dvigubai ilgiau. Šis pažintinis takas tai pažintis ne tik su mitologija, bet ir ąžuolynu. Pradedant nuo ąžuolų reikšmės senovės baltų ir lietuvių gyvenime ir baigiant ąžuolyno istorija, ąžuolynams būdinga augmenija ir gyvūnija.

Ąžuolyno pakraštyje stūkso Airėnų akmuo. Tai granito riedulys, kurie vienoje pusėje iškaltas kryžius, kitoje pusėje - raides primenantys ženklai. Sklinda legendos, kad po juo buvo pakasti pinigai. Daug kas bandė kasinėti ir jų ieškoti, net su traktoriumi akmenį stumdė, bet... Dabar jau kita legenda sklando, kad akmuo padeda norams išsipildyti, todėl tuo tikintys čia patys pinigų palieka.

Rytinėje dalyje ąžuolyno pažintinis takas veda palei Dūkštų gamtinį rezervatą. Tai griežtai saugoma teritorija, kurioje ne tik uždrausta bet kokia ūkinė veikla, bet be leidimo ir vaikščioti draudžiama. Rezervate siekiama išsaugoti brandų ąžuolyną ir plačialapių miškui būdingą aplinką.

Vis gi galima sutikti su direkcijos teiginiu, kad šis takas patogus šeimoms su vaikais ir neįgaliesiems. Nepaisant kai kurių supuvusių lentelių, taku nebijodami išsipurvinti smagiai gali pasivaikščioti ir poniški miestiečiai.

# data[].attributes.attachment_link.title
Dūkštų ąžuolyno pažintinis takas - Nesėdėk Namuose

# data[].attributes.attachment_link.description
Turbūt vienintelis Raganų kalnas Juodkrantėje gali varžytis su Dūkštų ąžuolyno pažintiniu taku pagal medinių skulptūrų skaičių. Tai daugiausia mitologiniai ir legendų personažai, kurie apstoję pažintinį taką iš abiejų pusių kviečia susipažinti su senovės lietuvių mitologija. Dūkštų ąžuolyno pažintinis takas lengvai randamas.

# data[].attributes.body
Dūkštos pažintinis takas yra žiedinės formos, todėl apėjus ratą grįžtama į tą pačią vietą. Maršruto ilgis – 5 kilometrai, o jį įveikti reikėtų planuoti 3 valandas. Take yra dvi atodangos, nuo kurių viršaus atsiveria vaizdas į Dūkštos slėnį ir Bradeliškių piliakalnį. Regykla yra ir ant Buivydų piliakalnio, tačiau geriausias vaizdas atsiveria iš nedidelio apžvalgos bokštelio Ąžuolų kalne. Miškais apaugusiame Neries slėnyje tolumoje matosi upės vingis.
Einant taku pailsėti galima ant įrengtų suoliukų, o ant Ąžuolų kalno galima prigulti ant didelių medinių gultų. Čia ir tako pradžioje prie Dūkštos yra poilsiavietės.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Apie Dūkštos pažintinį taką

Neries regioninis parkas, kurio teritorijoje yra Dūkštos pažintinis takas, sako, kad šis maršrutas sudėtingiausias, bet kartu ir pats įdomiausias. Takas veda ledynų suformuoto Dūkštos upelio slėnio šlaitais, todėl nuolat tenka kilti į viršų ir leistis žemyn. Dėl patvinusio upelio sraunumo Dūkšta dar vadinama Lietuvos kalnų upe. Einant taku galima pamatyti buvusios užtvankos likučius, išvysti storiausią apylinkėse Šventąjį Daubų ąžuolą ar pasidairyti po apylinkes nuo kelių regyklų. Gražiausi vaizdai matomi regykloje ant Ąžuolų kalno, todėl tolimiausią tako tašką būtina pasiekti. Kur dar galima rasti pažintinį taką, kuriame būtų du piliakalniai ir alkakalnis? Be viso to dar laukia įdomūs pažintinio tako stendai, kurie sudomina ir didelius, ir mažus.

Tako schema

Kelyje 108 (Maišiagala - Vievis) už Dūkštų pravažiavus Dūkštos upelį ir užkilus į kalną yra du nusukimai į abi puses. Kairėn pasukus lengvai pasiekiamas Dūkštos pažintinis takas, dešinėje yra Dūkštų ąžuolyno pažintinio tako automobilių stovėjimo aikštelė. Tai du skirtingi takai. Kairėje esančiu žvyrkeliu nuvažiavus apie kilometrą kelias leidžiasi žemyn ir kairėje pusėje, kur stovi informacinis stendas ir prasideda pažintinis takas, įrengta automobilių stovėjimo aikštelė.
Taką dar galima pasiekti naujai nutiestu asfaltuotu keliu, kuris nuo Dūkštų bažnyčios veda tiesiai prie Buivydų piliakalnio.
Trečiasis privažiavimas veda tiesiai į Ąžuolų kalną. Nuo kelio 108 (Vievis - Maišiagala) ties Verkšionimis reikia nusukti dešinėn.

Dūkštos pažintinis takas yra žiedinės formos, todėl apėjus ratą grįžtama į tą pačią vietą. Maršruto ilgis - 5 kilometrai, o jį įveikti reikėtų planuoti 3 valandas.

Keliaujant taku teks eiti įvairiomis dangomis. Pramintus takus keičia žvyruoti ir asfaltuoti keliai, o įkalnėse ir nuokalnėse įrengti mediniai laiptai. Take jų gausu, kadangi maršrutas eina kalvotu reljefu.

Kaip ir kituose Neries regioninio parko pažintiniuose takuose informaciniai stendai čia įdomūs ir informatyvūs, o juos skaityti nenuobodu. Informacija juose parašyta lietuvių ir anglų kalbomis. Prie Bradeliškių įrengtas skaidrus stendas, kuris padės įsivaizduoti ant piliakalnio stovėjusią pilį. Visas Dūkštos pažintinis takas pažymėtas baltomis rodyklėmis žaliame fone, todėl su aiškumu problemų neiškils.

Take yra dvi atodangos, nuo kurių viršaus atsiveria vaizdas į Dūkštos slėnį ir Bradeliškių piliakalnį. Regykla yra ir ant Buivydų piliakalnio, tačiau geriausias vaizdas atsiveria iš nedidelio apžvalgos bokštelio Ąžuolų kalne. Miškais apaugusiame Neries slėnyje tolumoje matosi upės vingis.
Einant taku pailsėti galima ant įrengtų suoliukų, o ant Ąžuolų kalno galima prigulti ant didelių medinių gultų. Čia ir tako pradžioje prie Dūkštos yra poilsiavietės.

# data[].attributes.attachment_link.title
Dūkštos pažintinis takas - Nesėdėk Namuose

# data[].attributes.attachment_link.description
Neries regioninis parkas, kurio teritorijoje yra Dūkštos pažintinis takas, sako, kad šis maršrutas sudėtingiausias, bet kartu ir pats įdomiausias. Takas veda ledynų suformuoto Dūkštos upelio slėnio šlaitais, todėl nuolat tenka kilti į viršų ir leistis žemyn. Dėl patvinusio upelio sraunumo Dūkšta dar vadinama Lietuvos kalnų upe.

# data[].attributes.location_name
"Karmazinų" pažintinis takas, Unnamed Road, Dūkštos

# data[].attributes.headline
"Karmazinų" pažintinis takas, Unnamed Road, Dūkštos

# data[].attributes.subject
"Karmazinų" pažintinis takas, Unnamed Road, Dūkštos

# data[].attributes.body
Karmazinų pažintinis takas yra 5,5 apie kilometro ilgio žiedinis maršrutas. Tik atvažiavus pro Dūkštas ir pradedant eiti nuo Karmazinų poilsiavietės bendras atstumas gausis apie 7 kilometrus. Nuo automobilių stovėjimo aikštelės iki Karmazinų pilkapyno, kur prasideda pažintinio tako žiedas yra nepilnas kilometras, todėl einant nuo čia tako maršrutas ilgiausias. Takas gerai paženklintas, todėl ėjimo kryptis nėra svarbi. Pasivaikščiojimui planuoti 3 valandas.

# data[].attributes.location_name
"Karmazinų" pažintinis takas, Unnamed Road, Dūkštos

# data[].attributes.headline
"Karmazinų" pažintinis takas, Unnamed Road, Dūkštos

# data[].attributes.subject
"Karmazinų" pažintinis takas, Unnamed Road, Dūkštos

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Neries pakrante takas tęsiasi apie 1,5 km. Upė šioje atkarpoje ypač graži. Č. Kudaba knygelėje "Nerimi" rašė: "Ties Rykantais išraičiusi pačias gražiausias visoje savo tėkmėje kilpas, Neris penkiems kilometrams nusitaiko šiaurės vakarų kryptimi, tarsi pasiruošdama didžiausioms Velniakampio kilpoms". Neris, staigiai pasukusi į šiaurės rytus ir nutekėjusi 4 km, daro įspūdingą posūkį į šiaurės vakarus. Štai šioje vietoje, užlipus laiptais apie 60 metrų, prieš lankytojų akis atsivers dalis Didžiosios Velniakampio kilpos su nuostabiu kraštovaizdžiu.

Netoli Karmazinų pilkapyno už Purvės rėvos pamatysite ir plačiausią Neries vietą - čia upės plotis siekia net 150 metrų! Dėl Purvės rėvos akmenų šniokštimo ir įspūdingo pločio Neris šioje vietoje atrodo ypač galinga. Tikimės, kad lankytojai, eidami pro Karmazinų pilkapyną, žvelgdami į mitologinius akmenis, pažins ir pajaus ir kitą - sakralųjį - Neries veidą. Ši upė vis dar pilna baltų mitologijos vaizdinių ir mena archainius protėvių tikėjimus, kai buvo tikima magiška vandens galia, padedančia vėlei pereiti į kitą pasaulį... Keliaudami taku, Jūs visą laiką būsite miške. Lankytojus kviečiame atkreipti dėmesį į medynų įvairovę - tamsų eglyną keis atkuriamaisiais kirtimais ugdomas miškas, pastarąjį - brandus šimtametis pušynas. Užlipus laiptais Neries šlaitu į viršų, Jus pasitiks mišrus miškas su galingais ąžuolais, išlakiomis pušimis, retomis guobomis ir žmogaus rankų nepaliestu juodalksnynu. Čia augančių ąžuolų vidutinis amžius siekia 160, pušų - 120, juodalksnių - 80 metų. Tokio brandumo miškų Lietuvoje labai reta. Žolinė augalija nenusileidžia medžiams - ištisos plantacijos į Lietuvos raudonąją knygą įtrauktų daugiamečių blizgių, kvapniųjų pakalnučių, kitų augalų.

Adomčiškės, Vilniaus r.

miško takai, žvyrkelis

kaip atvykti

Iš Vilniaus į pažintinį taką Jūs pateksite važiuodami pro Sudervę Kernavės link. Likus 1 km iki Dūkštų, sukite į kairę (įrengta nuoroda „Karmazinų pažintinis takas"). Važiuodami iš Kauno, ties Vieviu sukite į dešinę Maišiagalos-Dūkštų kryptimi (kelio Nr. 108), pravažiuokite Dūkštas, už 1 km sukite į dešinę.

54.8055, 24.984732

# data[].attributes.attachment_link.title
Karmazinų pažintinis takas | pamatykLietuvoje.lt - kelionių po Lietuvą portalas

# data[].attributes.attachment_link.description
Neries pakrante takas tęsiasi apie 1,5 km. Upė šioje atkarpoje ypač graži. Č. Kudaba knygelėje "Nerimi" rašė: "Ties Rykantais išraičiusi pačias gražiausias visoje savo tėkmėje kilpas, Neris penkiems kilometrams nusitaiko šiaurės vakarų kryptimi, tarsi pasiruošdama didžiausioms Velniakampio kilpoms". Neris, staigiai pasukusi į šiaurės rytus ir nutekėjusi 4 km, daro įspūdingą posūkį į šiaurės vakarus.

# data[].attributes.location_name
"Karmazinų" pažintinis takas, Unnamed Road, Dūkštos

# data[].attributes.headline
"Karmazinų" pažintinis takas, Unnamed Road, Dūkštos

# data[].attributes.subject
"Karmazinų" pažintinis takas, Unnamed Road, Dūkštos

# data[].attributes.location_name
Šilėnų pažintinis takas, Kun. M.Žuko g, Dūkštos

# data[].attributes.headline
Šilėnų pažintinis takas, Kun. M.Žuko g, Dūkštos

# data[].attributes.subject
Šilėnų pažintinis takas, Kun. M.Žuko g, Dūkštos

# data[].attributes.body
Netoli Vilniaus žaliuojančiuose Neries regioninio parko miškuose, kur Neris daro vingį, o prie jo stūkso gražiausias panoramas atveriantis Naujosios Rėvos piliakalnis, įrengtas Šilėnų pažintinis takas. Prasidėjęs sename etnokultūriniame Šilėnų kaime, takas eina kažkada vedusiu į Legotiškių dvarą keliu link piliakalnio. Jo papėdėje buvo senoji gyvenvietė, kurią įsivaizduoti padeda įrengti specialūs stendai. Tokiuose stenduose galima matyti ir Nerimi plukdomus sielius. Lankymui pritaikytas Naujosios Rėvos piliakalnis – jauki ir graži vieta, kur norisi užsibūti ilgiau. Pro Naujosios Rėvos kaimą vedančioje antroje pažintinio tako dalyje laukia pasislėpusių paukščių paieškos ir pažintis su lietuviškų orchidėjų pelke. Prie Šilėnų kaimo yra du šaltiniai, kuriuos abu aplanko takas

# data[].attributes.location_name
Šilėnų pažintinis takas, Kun. M.Žuko g, Dūkštos

# data[].attributes.headline
Šilėnų pažintinis takas, Kun. M.Žuko g, Dūkštos

# data[].attributes.subject
Šilėnų pažintinis takas, Kun. M.Žuko g, Dūkštos

# data[].attributes.attachment_link.description
Lankytinos vietos Vilniaus rajone. Išsirinkite vietą poilsiui, šventei ar laisvalaikiui Vilniaus rajone. Geriausia kaina lankytinos vietos - Vilniaus rajonas

# data[].attributes.location_name
Šilėnų pažintinis takas, Kun. M.Žuko g, Dūkštos

# data[].attributes.headline
Šilėnų pažintinis takas, Kun. M.Žuko g, Dūkštos

# data[].attributes.subject
Šilėnų pažintinis takas, Kun. M.Žuko g, Dūkštos

# data[].attributes.body
Prie Neries ir Saidės upių santakos įrengtas Saidės pažintinis takas. Čia stūkso tik 1995 metais atrastas Stirnių piliakalnis, prie kurio atradimo prisidėjo gamtininkas Kazlauskas. Nors piliakalnis stūkso slėnyje, nuo jo viršaus atsiveria plati Neries slėnio panorama. Nesimato tik pačios Neries. Ją galima pamatyti pažintiniu taku nuėjus iki santakos, kur yra ypač akmenuota. Ši vieta būdavo pavojinga sielininkams, kurią praplaukę galėdavo lengviau atsidusti. Vienas didžiulis akmuo stūkso Seidės slėnyje ir pavadintas Kietakakčiu keliauninku.
Saidės pažintinis takas turi dar vieną išskirtinį bruožą – visus lankytojus lydi iš praeities atkeliavęs gidas Gaudrimas. Su juo galima susipažinti pirmame informaciniame tako stende, o vėliau nekantriai skaityti jo pasakojimus.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Saidės pažintinis takas įrengtas palei nepakartojamo grožio Saidės upelį. Senų ąžuolų paunksnėje, klausantis per gausybę akmenų garmančio Saidės upelio, galima pajusti nepaprastą šios vietos gamtos grožį. Daug paslapčių gaubia netoli upelio esančią menamą šventvietę, kurioje akmenys išsidėstę ratu, ir netoliese gulintį Aukuro akmenį. Keliaudami pažintiniu taku galėsite aplankyti šalia Saidės ir Neries santakos stūksantį įspūdingų matmenų didįjį Saidės akmenį. Tako ilgis 0,75 km.

Šio trumpo pažintinio tako kertiniai akmenys yra didingas Stirnių piliakalnis bei akmenuota Saidės ir Neries santaka. Stovint ties šių upių susitikimo vieta ir žvelgiant į didžiulius apsamanojusius riedulius vandenyje, stačius upelio slėnio šlaitus ir milžinus medžius, nesunku pasijusti lyg būtum visai ne Lietuvoje. Toks peizažas nėra tipiškas mūsų kraštui, jis labiau primena Skandinavijos šalis. Tačiau išties šis trumpas, vos 5 km ilgio upeliukas Saidė, smagiai gurgėdamas per jo vagoje suvirtusius akmenis, neša savo vandenis iš istorinio Trakų ežeryno į Lietuvos upių motiną - Nerį.

Įdomi ir piliakalnio istorija. Nors apylinkėse jau kadais sklandė pasakojimai apie ant kalvos prie Saidės viduramžiais stovėjusią pilį, Stirnių piliakalnis atrastas tik 1995 m. Jį atsitiktinai pastebėjo žinomas gamtininkas prof. R. Kazlauskas, kalno papėdėje užtikęs aukurą primenantį dubenuotą akmenį ir ėmęs dairytis čia kažkada gyvenusių žmonių pėdsakų. Nors piliakalnis iki šiol archeologų nėra išsamiai ištirtas, pagal gynybinių įtvirtinimų liekanas spėjama, jog jis buvo apgyvendintas prieš maždaug 1 500 metų.

# data[].attributes.attachment_link.title
SAIDĖS PAŽINTINIS PĖSČIŲJŲ TAKAS - Ką pamatyti

# data[].attributes.attachment_link.description
Saidės pažintinis takas įrengtas palei nepakartojamo grožio Saidės upelį. Senų ąžuolų paunksnėje, klausantis per gausybę akmenų garmančio Saidės upelio, galima pajusti nepaprastą šios vietos gamtos grožį. Daug paslapčių gaubia netoli upelio esančią menamą šventvietę, kurioje akmenys išsidėstę ratu, ir netoliese gulintį Aukuro akmenį.

# data[].attributes.body
Paėjėjus pasitiks tiltelis, o už jo – medinis takas per pelkę. Maždaug pusė Varnikų tako eina per Ilgelio pelkę, kurios plotas net 207 hektarai.  Tikrai žavi ir graži pažiūrėti.  Ant per pelkę nutiesto maždaug 1,3 km ilgio medinio tako sausa, patogu eiti ir saugu. Aplinkui ošia liauni beržai, o priklausomai nuo metų sezono – mėlynuoja mėlynės ir sirpstančios bruknės rodo savo vos, vos nuraudusius žandus, minkštas samanų ir kitų pelkinių augalų paklotas traukia akį savo žaluma.

Medinis takas per pelkę atveda į plačią vandeningą pievą su joje tyvuliuojančiais keliais mažais ežeriukais. Pasirodo, Ilgelio pelkėje telkšo keturi ežerėliai: Baluošas, Piliškių, Bevardis ir Ilgelis.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Apie Varnikų pažintinį taką

Trakai tai ne tik Trakų pilis ir kibinai. Trakų pašonėje esančiame Varnikų draustinyje per telkšančią Ilgelio pelkę driekiasi Varnikų pažintinis takas. Tai arčiausiai Vilniaus esantis takas per pelkes, kurio bendras ilgis siekia beveiki 4 kilometrus. Daugiau nei pusė viso šio maršruto eina medinių lentelių taku, todėl su pelke galima susipažinti nesušlapus kojų. Aukštapelkės pakraštyje įrengta apžvalgos aikštelė, kuri vadinama gražiausia pažintinio tako vieta. Paskutinė tako dalis vingiuoja ąžuolynu, kuris paskelbtas kertine miško buveine ir jame nevykdoma ūkinė veikla.

Tako schema

Važiuojant keliu A16 (Vilnius - Marijampolė) prieš pat Trakus reikia sukti dešinėn, kur prasideda kelias 4727 (Trakai - Lentvaris) į Lentvarį. Pavažiavus Lentvario pusėn apie 200 metrų yra rodyklė, kreipianti kairėn į Varnikų pažintinį taką. Visus 3 kilometrus iki tako lydi rodyklės į taką. Tako pradžioje įrengta automobilių stovėjimo aikštelė su poilsiaviete

Varnikų pažintinis takas yra žiedinės formos maršrutas, besitęsiantis pelkėmis nutiestu medinių lentelių taku ir mišku beveik 4 kilometrus. Apsilankymui take rekomenduojama skirti iki dviejų valandų.

Daugiau nei pusę kelio maršrutas eina medinių lentelių takais, paklotais aukštapelkėje ir žemapelkėje. Likusioje dalyje maršrutas driekiasi plačiais ir gerai pramintais miško takais. Paskutinė tako atkarpa veda miško keliu.

Take stovi 10 informacinių stendų su neilgais pasakojimais apie šios pelkės augaliją, gyvūniją bei kraštovaizdį. Tako maršrutas pakankamai aiškus, todėl tik tose vietose, kur maršrutas kertasi su kitais takais ar daro posūkius yra įrengtos medinės rodyklės.

Taku perėjus aukštapelkę ir prieš žengiant į mišką, galima matyti įrengtą apžvalgos aikštelę. Tai paprastas lieptelis, nuo kurio atsiveria vaizdas į pelkę. Dar viena tokia pat nedidelė apžvalgos aikštelė yra tako pradžioje (arba pabaigoje) esančioje dauboje.
Varnikų pažintinio tako pradžioje ir toje vietoje, kur maršrutas perėjęs mišką netoli pabaigos pasiekia kelią, įrengtos poilsiavietės. Einant taku galima rasti kelias atokvėpio vietas su įrengtais suoliukais.

# data[].attributes.attachment_link.title
Varnikų pažintinis takas - Nesėdėk Namuose

# data[].attributes.attachment_link.description
Trakai tai ne tik Trakų pilis ir kibinai. Trakų pašonėje esančiame Varnikų draustinyje per telkšančią Ilgelio pelkę driekiasi Varnikų pažintinis takas. Tai arčiausiai Vilniaus esantis takas per pelkes, kurio bendras ilgis siekia beveiki 4 kilometrus. Daugiau nei pusė viso šio maršruto eina medinių lentelių taku, todėl su pelke galima susipažinti nesušlapus kojų.

# data[].attributes.body
Šis pažintinis takas vingiuoja šalia Strėvos upės ir žiediniu maršrutu lankytojus veda Spindžiaus mišku. Jis jungia ne tik Strėvos įgriūvą, bet ir kitus svarbius objektus, ir padeda nepasiklysti šiose mistika dvelkiančiose apylinkėse... Vienas iš Žaliojo tako siurprizų – Šaltinių kalnelis, iš kurio trykšta net žiemą neužšąlantys šaltinėliai. Tai gana retas gamtos reiškinys, vertingas ne tik gamtiniu, bet ir kultūriniu požiūriu. Visomis kryptimis čiurlenantys vandenėliai maitina Strėvos upę, padeda susiformuoti pelkėms ir liūnams, kurie itin patinka bebrams. Senovės liaudies tradicijoje neužšąlantys šaltiniai buvo laikomi šventais, o jų vanduo, tikėta, turįs gydomųjų galių. Pasakojama, kad susirgę apylinkių gyventojai nešdavosi šio vandens į namus, piemenukai juo gydydavę išvargusias kojas.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Šis pažintinis takas vingiuoja šalia Strėvos upės ir žiediniu maršrutu lankytojus veda Spindžiaus mišku. Jis jungia ne tik Strėvos įgriūvą, bet ir kitus svarbius objektus, ir padeda nepasiklysti šiose mistika dvelkiančiose apylinkėse... Vienas iš Žaliojo tako siurprizų - Šaltinių kalnelis, iš kurio trykšta net žiemą neužšąlantys šaltinėliai. Tai gana retas gamtos reiškinys, vertingas ne tik gamtiniu, bet ir kultūriniu požiūriu. Visomis kryptimis čiurlenantys vandenėliai maitina Strėvos upę, padeda susiformuoti pelkėms ir liūnams, kurie itin patinka bebrams. Senovės liaudies tradicijoje neužšąlantys šaltiniai buvo laikomi šventais, o jų vanduo, tikėta, turįs gydomųjų galių. Pasakojama, kad susirgę apylinkių gyventojai nešdavosi šio vandens į namus, piemenukai juo gydydavę išvargusias kojas.

Išskirtinio dėmesio verta Orchidėjų karalystė. Ant nedidelės kalvelės karaliauja lietuviškų orchidėjų plantacija! Joje prieglobstį yra radę itin jautrūs gegužraibiniai augalai ar plačialapė klumpaitė, kuri saugoma Lietuvoje ir Europos Bendrijoje. Lietuvių tautosakoje yra minima, kad senovėje moterys bandę tokias gėles įsiveisti namų sodeliuose, tačiau bergždžiai - šiuos augalus žmonės laiko įnoringais ar net mįslingais. Orchidėjos - "miško gražuolės" - buvo laikomos magiškomis, jas senolės naudodavo liaudies medicinoje bei būrimams. Take taip pat surasite įspūdingus Drabužininkų pilkapius.

Strėva, Trakų r.

miško takai, žvyrkelis

papildoma informacija

Norintiems nueiti tik iki Strėvos įgriuvos - maždaug už 150 m. nuo automobilių stovėjimo aikštelės nesukite tako rodyklės kryptimi, o eikite tiesiai žvyrkeliu. Nuo šios "sankryžos" maždaug už 400 m. pasieksite Strėvos įgriuvą.

kaip atvykti

Magistraliniu keliu Vilnius - Marijampolė vykti iki Strėvos kaimo. Nuo šalia kelio esančios automobilių stovėjimo aikštelės sukti į mišką maršruto "Žaliasis takas" kryptimi.

54.588006, 24.70162

# data[].attributes.attachment_link.title
Žaliasis takas | pamatykLietuvoje.lt - kelionių po Lietuvą portalas

# data[].attributes.attachment_link.description
Šis pažintinis takas vingiuoja šalia Strėvos upės ir žiediniu maršrutu lankytojus veda Spindžiaus mišku. Jis jungia ne tik Strėvos įgriūvą, bet ir kitus svarbius objektus, ir padeda nepasiklysti šiose mistika dvelkiančiose apylinkėse... Vienas iš Žaliojo tako siurprizų - Šaltinių kalnelis, iš kurio trykšta net žiemą neužšąlantys šaltinėliai.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Aukštadvario regioninio parko direkcija kartu su Trakų miškų urėdija 2018 m. rugsėjo mėn. įrengė 3 km ilgio Skrebio miško pažintinį pėsčiųjų taką. Takas nusidriekia per Aukštadvario girininkijos valstybinį mišką, Aukštadvario regioninio parko Skrebio botaninį ir Mošos archeologinį draustinius, Natura 2000 teritoriją "Skrebio miškas". Lankytojai informaciniuose stenduose ras išsamią informacija apie čia augančius medžius, vešinčius retus augalus, gyvenančius gyvūnėlius, stūkstančius piliakalnius. Šis takas - puikus pasirinkimas mėgstantiems pasivaikščiojimus miške bet kokiu oru. Takas išsiskiria ypatingu kraštovaizdžiu, biologine įvairove ir archeologiniu paveldu - I tūkstantmečio piliakalniu su papėdės gyvenviete ir 3 pilkapynų kompleksu ir šaltiniuotu Mošos upeliu.

Moša, Trakų r.

miško keliukai, takai

tinka su vaikais

kaip atvykti

Važiuojant nuo Trakų A16 keliu - neprivažiavus Aukštadvario, priešais nediduką Marčežerio ežerą (pravažiavus rodyklę į Ąžuolynės parką) dešinėje pamatysite nuorodą į piliakalnį ir tako pradžią, 300 m miško keliuku privažiuosite parkavimo aikštelę.

Važiuojantiems nuo Jiezno/Birštono - pravažiavus Aukštadvarį iškart už Navos ežero ir Navos smuklės ieškokite posūkio į kairę.

54.582853, 24.555965

# data[].attributes.attachment_link.title
Skrebio miško pažintinis pėsčiųjų takas | pamatykLietuvoje.lt - kelionių po Lietuvą portalas

# data[].attributes.attachment_link.description
Aukštadvario regioninio parko direkcija kartu su Trakų miškų urėdija 2018 m. rugsėjo mėn. įrengė 3 km ilgio Skrebio miško pažintinį pėsčiųjų taką. Takas nusidriekia per Aukštadvario girininkijos valstybinį mišką, Aukštadvario regioninio parko Skrebio botaninį ir Mošos archeologinį draustinius, Natura 2000 teritoriją "Skrebio miškas".

# data[].attributes.body
Takas nusidriekia per Aukštadvario girininkijos valstybinį mišką, Aukštadvario regioninio parko Skrebio botaninį ir Mošos archeologinį draustinius, Natura 2000 teritoriją "Skrebio miškas". Lankytojai informaciniuose stenduose ras išsamią informacija apie čia augančius medžius, vešinčius retus augalus, gyvenančius gyvūnėlius, stūkstančius piliakalnius. Šis takas - puikus pasirinkimas mėgstantiems pasivaikščiojimus miške bet kokiu oru. Takas išsiskiria ypatingu kraštovaizdžiu, biologine įvairove ir archeologiniu paveldu – I tūkstantmečio piliakalniu su papėdės gyvenviete ir 3 pilkapynų kompleksu ir šaltiniuotu Mošos upeliu.

# data[].attributes.body
Aplink ją ir per pačią duobę veda Paslapčių takas, kuris supažindina su šiuo paslaptingu gamtos objektu. Bendras takų ilgis nesiekia kilometro, o viename Velnio duobės pakrašty įrengta apžvalgos aikštelė.

Aukštadvaryje pasukus į Technikos gatvę, kuri kartu yra kelias 221 (Aukštadvaris – Semeliškės), važiuoti iki kairėje pusėje esančio kartodromo. Ties juo yra posūkis kairėn bei įrengta Velnio duobės rodyklė. Važiuojant žvyruotu keliu link Škilietų, maždaug už 3 kilometrų privažiuosit Velnio duobę.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Apie Velnio duobės Paslapčių taką

Ko gero garsiausias lankytinas objektas Aukštadvario regioniniame parke yra Velnio duobė. Aplink ją ir per pačią duobę veda Paslapčių takas, kuris supažindina su šiuo paslaptingu gamtos objektu. Bendras takų ilgis nesiekia kilometro, o viename Velnio duobės pakrašty įrengta apžvalgos aikštelė.

Tako schema

Aukštadvaryje pasukus į Technikos gatvę, kuri kartu yra kelias 221 (Aukštadvaris - Semeliškės), važiuoti iki kairėje pusėje esančio kartodromo. Ties juo yra posūkis kairėn bei įrengta Velnio duobės rodyklė. Važiuojant žvyruotu keliu link Škilietų, maždaug už 3 kilometrų privažiuosit Velnio duobę.

Prasidėjęs automobilių stovėjimo aikštelėje Velnio duobės Paslapčių takas, einant prieš laikrodžio rodyklę, apveda aplink Velnio duobę, o nuo apžvalgos aikštelės einant dar vienu taku galima nusileisti į pačią Velnio duobę. Maršruto ilgis yra apie 800 metrų ir juo pasivaikščioti rekomenduojama skirti bent pusvalandį.

Maršrutas eina natūralaus grunto takais. Į Velnio duobę iš dviejų pusių įrengti mediniai laipteliai

Informaciniai stendai įrengti automobilių stovėjimo aikštelėje ir apžvalgos aikštelėje prie Velnio duobės. Tako atkarpa nuo automobilių stovėjimo aikštelės iki poilsiavietės paženklinta akmenyse iškaltomis rodyklėmis, kitose tako dalyse ženklinimo nėra.

Velnio duobės pakraštyje prie kelio įrengta apžvalgos aikštelė. Kitoje Velnio duobės pusėje stovi poilsiavietė.

# data[].attributes.attachment_link.title
Velnio duobės Paslapčių takas - Nesėdėk Namuose

# data[].attributes.attachment_link.description
Ko gero garsiausias lankytinas objektas Aukštadvario regioniniame parke yra Velnio duobė. Aplink ją ir per pačią duobę veda Paslapčių takas, kuris supažindina su šiuo paslaptingu gamtos objektu. Bendras takų ilgis nesiekia kilometro, o viename Velnio duobės pakrašty įrengta apžvalgos aikštelė. Aukštadvaryje pasukus į Technikos gatvę, kuri kartu yra kelias 221 (Aukštadvaris - Semeliškės), važiuoti iki kairėje pusėje esančio kartodromo.

# data[].attributes.body
Girelės pažintinis takas įrengtas Žiemarių girininkijoje. Eidami šiuo taku pasieksite prie Kaišiadorių miesto tvenkinių esančią Girelės poilsiavietę. Virš pusantro kilometro besitęsiančiu taku patogu keliauti pėstiesiems bei dviratininkams, takas neseniai atnaujintas. Šalia tako pastatyti informaciniai stendai apie miške sutinkamas augalų bei paukščių rūšis.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
„Inkilą kalu - istoriją kuriu" su tokiu šūkiu prieš 5 metus minint Pasaulinę paukščių dieną Kaišiadoryse buvo atidaryta Inkilų alėja. Girelės miško pakrašty augančiuose medžiuose it meno kūriniai buvo įkelti išpuošti inkilai, kuriuos ir dabar galima pamatyti einant pamiške nutiestu taku. Čia įrengtas Girelės pažintinis takas.

Sunku pasakyti ar tokie spalvoti paukščių namų fasadai patinka jų gyventojams, ar jie daugiau skirti čia vaikščiojantiems kaišiadoriškiams akims paganyti, tačiau pasižiūrėti tikrai yra į ką. Vieni išmarginti įvairiausiais raštais, kiti - tarsi miniatiūriniai žmonių namai su langinėmis inkilų šonuose, o treti - „daugiabučiai" dviejų ir trijų aukštų inkilai, kurių privalumus vargu ar įvertino paukščiai.

Taip Kaišiadorių pakrašty einant pamiškės taku ir pakėlus galvą žvalgantis į iškeltus meniškus inkilus prasideda Girelės pažintinis takas. Šioje vietoje esančiame Kaišiadorių miesto miško parke sukurta didelė erdvė poilsiui ir laisvalaikiui, kur pažintinis takas yra tarsi jungiamoji dalis tarp parke esančios vasaros estrados ir prie Girelės tvenkinių esančių poilsiaviečių. Pažintinis takas nėra žiedinis, jis prasideda ties Paukštininkų gatve ir baigiasi pasiekęs Girelės I-ąjį tvenkinį. Nors niekur nėra nurodyta kuriame gale pradžia, o kuriame - pabaiga, bus aiškiau pradėti pasivaikščiojimą nuo Paukštininkų gatvės, nes ten, tako pradžioje, stovi informacinis stendas su tako schema. Girelės poilsiavietėje stendas su tako schema stovi tik perėjus tilteliu per įlanką, todėl yra sunkiau pastebimas.

Pamiške nuo pat tako pradžios tiesus tarsi autostrada veda asfaltuotas takelis. Penktadienio vakarą čia galima sutikti ir jaunų, ir senų, ir pėsčiųjų, ir dviračiais važiuotų. Dalis jų kiek paėjėję suka takeliu į miško gilumą, kur miško estradoje prasideda šventė.

Visos Kaišiadorių apylinkės tą vakarą skambėjo nuo muzikos, kurios pasiklausyti ir smagiai penktadienio vakarą praleisti vietiniai traukė būriais. Mes gi ėjome kita kryptimi ir už kelių šimtų metrų pasirodė dar viena rodyklė, šį kartą kreipianti ne į miško estradą, bet link lankytino ąžuolo. Niekas šiam ąžuolui vardo nesuteikė, tai ir vadinamas tiesiog lankytinu.

Netoli ąžuolo, kitoje tako pusėje, akmenine tvorele aptvertoje teritorijoje stovi paminklas 367 nežinomiems tarybiniams kariams, žuvusiems 1941 - 1945 metais.

Pažintinis takas skirtas gamtai pažinti ir šalia tako esančių vietų ar objektų lankymas priklauso nuo keliaujančiųjų smalsumo. O smalsumui patenkinti Girelės pažintinis takas nėra pats tinkamiausias. Čia radome vos du informacinius stendus apie šio miško medžius ir paukščius. Abu jie stovi netoli tos vietos, kai ilgai ir tiesiai pamiške vedęs takelis neria į drėgną ir uodais turtingą mišką.

Miške asfaltą keičia kieto grunto danga, kuri ne kliūtis ir vaikišką vežimėlį stumti. Prieš dešimtmetį ir dar seniau buvo madinga įrenginėti takus iš medinių lentelių. Patogu ir gražu tokiais takais vaikščioti kol jie nauji, bet vargas juos prižiūrinčioms institucijoms. Tolia situacija buvo ir čia, kai 2006 metais įrengus Girelės pažintinį taką per mišką vedė medinis takelis. Viskas baigėsi tuo, kad beveik po dešimtmečio visas lentas teko lupti lauk ir naujai įrengti kieto grunto dangą.

Antrą tako dalį, einančią mišku, įveikiam žymiai greičiau nei pirmąją, nes pavakare čia karaliauja kraujasiurbiai. Priekyje pasirodo medinis tiltukas per Girelės I-ojo tvenkinio įlanką, o už jos - Girelės poilsiavietė.

Poilsiavietėje laiką leidžia kelios kompanijos, ne visus vilioja garsi miško estradoje skambanti muzika. Nors poilsiavietė įrengta tvarkingai, besimaudančių nesimato. Sako, tik kitoje tvenkinio pusėje yra maudynėms skirta vieta arba reikia eiti į Girelės II-ąjį tvenkinį. Vanduo atrodo drumzlinas, o į užtvanką vedantis lieptelis maudynėms nepritaikytas, prakaitą teks nusiplauti kitur.

Atgal grįžti galima tuo pačiu taku, galima eiti per miestą. Girelės pažintinis takas į vieną pusę tęsiasi virš 2 kilometrų, nors teko matyti rašant apie 1,5 km. Tikslaus ilgio nepavyko užfiksuoti, nes tako viduryje šiek tiek nuklydom kitu taku ir teko grįžti atgal. Didelio pažinimo džiaugsmo šiame take nepatirsit, bet ramiai pasivaikščioti ar pastumdyti vaikišką vežimėlį čia smagu. Būtų dar smagiau, kad po pasivaikščiojimo ir išsimaudyti būtų galima, gal tada kompanijas su alaus skardinėmis pakeistų sveikiau gyvenantys ir gamtą mylintys kaišiadoriškiai ir miesto svečiai.

# data[].attributes.attachment_link.title
Girelės pažintinis takas: kur laisvalaikį leidžia kaišiadoriškiai - Nesėdėk Namuose

# data[].attributes.attachment_link.description
„Inkilą kalu - istoriją kuriu" su tokiu šūkiu prieš 5 metus minint Pasaulinę paukščių dieną Kaišiadoryse buvo atidaryta Inkilų alėja. Girelės miško pakrašty augančiuose medžiuose it meno kūriniai buvo įkelti išpuošti inkilai, kuriuos ir dabar galima pamatyti einant pamiške nutiestu taku. Čia įrengtas Girelės pažintinis takas.

# data[].attributes.body
Girelės pažintinis takas

# data[].attributes.location_name
Akmenos pažintinis takas, Unnamed Road, Alijošiškės

# data[].attributes.location_name
Akmenos pažintinis takas, Unnamed Road, Alijošiškės

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Kiekvieną mitą kada nors kas nors sulaužo. Gal ir nevertėtų vadinti mitu, kad Lietuvoje Europos Sąjungos struktūrinių fondų lėšos į poilsio ir rekreacijos objektus investuojamos ne itin efektyviai. Stendai su Kaimo plėtros fondo logotipu dažniausiai sukelia ne pačias geriausias emocijas, tačiau tokį susiformavusį įsitikinimą netikėtai sugriovė Pagramančio regioninis parkas, kurio saugomoje teritorijoje už Europos Sąjungos skirtas lėšas įrengta „Lakštingalų slėnio" stovyklavietė. Kelio Šilalė - Tauragė pusiaukelėje yra Alijošiškės gyvenvietė. Pro kurią einantis siauras asfaltuotas keliukas nusileidžia į gražų Akmenos slėnį, į kurį patekus net abejonės apima. Ar nebus taip gražiai sutvarkyta aplinka privačioje uždaroje teritorijoje? Pasirodo, šis jaukus gamtos kampelis atviras visiems. Greta erdvios automobilių stovėjimo aikštelės stovintis stendas su jau minėtos organizacijos logotipu priverčia pripažinti - tai pati geriausia Europos investicija į kaimo vietoves, kurią esu matęs.

Iš pirmo žvilgsnio pasirodė, kad patekom ne į stovyklavietę, o į buvusio dvaro parką su nupjauta žole, prižiūrėtais krūmynais ir pasodintomis gėlėmis. Centre įrengtus tvenkinius juosia takeliai, o prie vandens sukalti tilteliai ir liepteliai. Tikra poilsio oazė, kurioje daugybė pavėsinių ir suoliukų.

Tetrūksta tik lakštingalų, kurių vardu šis slėnis pavadintas. Gal vakarais ir jų giesmių galima pasiklausyti, tačiau šį kartą ilgai neužsibūsim ir traukiam tiesiai prie tikslo. Prie Akmenos upės kabančio tilto, kur prasideda Akmenos pažintinis takas.

Pakabinami tiltai yra vienas tų Pagramančio regioninio parko išskirtinumų, kuriuos reikia ne tik pamatyti, bet ir išbandyti. Viso jų regioniniame parke yra net dvylika. Einant Akmenos pažintiniu taku perėjom du - vienas pačioje tako pradžioje, kitas - netoli pabaigos. Pastarasis buvo prieš pora metų atnaujintas ir dabar yra vienas įspūdingiausių regioniniame parke.

Kabančiu tiltu persiritęs per upę Akmenos pažintinis takas vingiuoja paupio pieva. Pro pakrantėje augančius medžius matosi per akmenis link Jūros skubanti Akmena, nei akimirkai neleidžianti suabejoti dėl jai duoto pavadinimo teisingumo. Kad ir kokia ji graži, karštą ir sausą vasarą jos grožį pamatyt plaukiant baidare nėra jokių galimybių.

Akmenos upė ypač vingiuota ir vos pora šimtų metrų paplukdžiusi savo vandenis tiesiai ji suka į šoną. Takelis atsirėmęs į statų šlaitą pasiūlo pramankštinti kojas lipant į viršų kylančiais laiptais.

Už vargą turi būti atlyginta, todėl visi užkopę laipteliais į statų šlaitą apdovanojami vaizdu pro medžių viršūnes į kitapus Akmenos likusį „Lakštingalų slėnį". Skardžio viršuje įrengta jauki atokvėpio vieta, kur stovinti pavėsinė atrodo tarsi VIP ložė su nemokamu vaizdu į slėnį. Jei apačioje „Lakštingalų slėnis", tai čia gal kokia Lakštingalų klausykla?

Užkilęs į viršų Akmenos pažintinis takas visą laiką eina šlaito pakraščiu. Pasiekus laukymę toliau prie kelio stovinčios rodyklės iš smalsumo priverčia išklysti iš maršruto. Tai pro šalį praeinančio dviratininkų maršruto ženklinimas ir su pažintiniu taku jis nieko bendro neturi. Apglėbdama „Lakštingalų slėnį" apačioje Akmena daro kilpą, o tos kilpos šlaito viršumi sukasi ir takas. Kartą lankantis Birštone turizmo informacijos darbuotojas aiškino, kad ten esantį Nemuno kilpų regioninį parką reikia vadinti Nemuno vingių regioninių parku, nes kilpa gali būti tik ant kaklo, upė daro vingius. Taigi, apėjus vingį pasitinka panašaus ilgumo ir statumo laiptai žemyn. Kad ir į kurią pusę eisit Akmenos pažintiniu taku, po vieną kartą užlipti ir nusileisti mediniais laipteliais vis tiek reikės.

Nusileidus žemyn pasitinka žydinti pieva, kuria iki antrojo kabančio tilto ir eina paskutinė pažintinio tako dalis. Kurioje vietoje pasibaigė pažintinis takas nesimatė, tačiau pagal Pagramančio regioninio parko aprašymą takas prasideda ir baigiasi „Lakštingalų slėnyje". Kadangi slėnis yra nemažas, tai ir pažintinio tako ilgis skirtingose vietose nurodomas nevienodai. Akmenos pažintinio tako informaciniame stende jis yra 600 metrų, o regioninio parko internetiniame tinklapyje - 900 metrų. Kaip dažniausiai gyvenime ir būna, teorija ir praktika skiriasi, mes eidami Akmenos pažintiniu taku nužingsniavome 1,4 kilometro ilgio atstumą.

Akmenos pažintinis takas yra tikra Pagramančio regioninio parko vizitinė kortelė. Du kabantys tiltai, akmenuota ir vingiuota Akmenos upė su atodangomis bei gražiais slėniais yra ne tik tai, kas pavaizduota regioninio parko logotipe, bet ir kuo ši saugoma teritorija didžiuojasi iš tikrųjų.

# data[].attributes.attachment_link.title
Akmenos pažintinis takas - Pagramančio regioninio parko vizitinė kortelė - Nesėdėk Namuose

# data[].attributes.attachment_link.description
Kiekvieną mitą kada nors kas nors sulaužo. Gal ir nevertėtų vadinti mitu, kad Lietuvoje Europos Sąjungos struktūrinių fondų lėšos į poilsio ir rekreacijos objektus investuojamos ne itin efektyviai. Stendai su Kaimo plėtros fondo logotipu dažniausiai sukelia ne pačias geriausias emocijas, tačiau tokį susiformavusį įsitikinimą netikėtai sugriovė Pagramančio regioninis parkas, kurio saugomoje teritorijoje už Europos Sąjungos skirtas lėšas įrengta „Lakštingalų slėnio" stovyklavietė.

# data[].attributes.location_name
Akmenos pažintinis takas, Unnamed Road, Alijošiškės

# data[].attributes.body
Akmenos pažintinis takas įrengtas 2004 m. kairiajame Akmenos upės krante, siekiant supažindinti su Akmenos upės slėnio kraštovaizdžiu. Tako ilgis 0,9 km. Jis prasideda ir baigiasi stovyklavietėje „Lakštingalų slėnis“. Eidami taku užkopsime ant aukšto ir stataus skardžio-atodangos, nuo kurios atsiveria vaizdas į „Lakštingalų slėnį“. Ant atodangos yra įrengta poilsiavietė, kurioje galima atsipūsti po kopimo laiptais.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Apie Lylavos pažintinį taką

Lylavos pažintinis takas pavadintas Pagramančio regioniniame parke tekančio upelio vardu. Jo šlaitais ir eina tako maršrutas, pažintiniuose stenduose pasakojantis apie retas čia pastebėtas paukščių rūšis, į raudonąją knygą įrašytus augalus ar prie tako stovintį medį-milžiną. Take įspūdingų kraštovaizdžių nėra, tačiau išraiškingais upelio krantais vedantis maršrutas turi savo žavesio. Vasarą šviesus lapuočių miškas suteikia gaivų pavėsį, todėl čia galima atvažiuoti tiesiog pabūti gamtoje ar susipažinti su tuo, ką Pagramančio regioninis parkas saugo čia įsteigtame draustinyje.

Tako schema

Keliu 164 (Tauragė - Plungė) pravažiavus Pagramantį trečiame išsukime skuti kairėn. Nuo pagrindinio kelio link pažintinio tako veda medinės rodyklės. Privažiavus žvyruotu keliu kelių išsišakojimą sukti kairėn. Už 2,5 kilometro kelias sukasi dešinėn ir dar už 500 metrų privažiuosite Lylavos upelį. Kairėje kelio pusėje stovi informacinis stendas ir poilsiavietė. Yra vietos pasistatyti automobilį.

Lylavos pažintinis takas vienu upelio krantu veda pirmyn ir apsisukęs kitu krantu grįžta atgal. Žiedinio maršruto ilgis - 2,4 kilometro. Juo pasivaikščioti užtenka valandos laiko.

Maršrutas visą kelią eina natūralios dangos pramintu miško taku. Tarp skirtingų upelių šlaitų nutiesti mediniai tilteliai.

Tako pradžioje įrengtas stendas su tako schema, o pačiame take yra keli informaciniai stendai. Maršrutas paženklintas rausvos spalvos žygeivio simboliu, po kuriuo parodyta ėjimo kryptis.

Lylavos pažintinio tako pradžioje yra poilsiavietė, o einant taku galima rasti keletą apsamanojusių suoliukų.

# data[].attributes.attachment_link.title
Lylavos pažintinis takas - Nesėdėk Namuose

# data[].attributes.attachment_link.description
Lylavos pažintinis takas pavadintas Pagramančio regioniniame parke tekančio upelio vardu. Jo šlaitais ir eina tako maršrutas, pažintiniuose stenduose pasakojantis apie retas čia pastebėtas paukščių rūšis, į raudonąją knygą įrašytus augalus ar prie tako stovintį medį-milžiną. Take įspūdingų kraštovaizdžių nėra, tačiau išraiškingais upelio krantais vedantis maršrutas turi savo žavesio.

# data[].attributes.body
Lylavos pažintinis pėsčiųjų takas įrengtas 2004 m., siekiant supažindinti lankytojus su hidrografinio draustinio vertybėmis (natūraliu upeliu, kertinėmis miško buveinėmis). Jis vingiuoja Lylavos upelio unikaliomis ir išraiškingomis pakrantėmis.

# data[].attributes.location_name
Molotovo gynybinės linijos įtvirtinimų takas, Pagramantis

# data[].attributes.headline
Molotovo gynybinės linijos pažintinis takas

# data[].attributes.subject
Molotovo gynybinės linijos pažintinis takas

# data[].attributes.location_name
Molotovo gynybinės linijos įtvirtinimų takas, Pagramantis

# data[].attributes.headline
Molotovo gynybinės linijos pažintinis takas

# data[].attributes.subject
Molotovo gynybinės linijos pažintinis takas

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Apie Molotovo gynybinės linijos pažintinį taką

Šis pažintinis takas yra iš tų lankytinų objektų, kurie leidžia prisiliesti prie istorijos. O ji nukelia į Antrojo pasaulinio karo laikus, kai ruošdamasi galima Hitlerio puolimui Sovietų Sąjungos vadovybė pradėjo statyti analogų neturinčią gynybinę liniją. Ji turėjo eiti keturių valstybių teritorijomis ir joje planuota įrengti virš 2000 gynybinių elementų. Pagramančio regioniniame parke yra vieta, kur buvo suprojektuotas ir pradėtas statyti Pagramančio gynybinis mazgas. Karas prasidėjo greičiau nei įrengtas mazgas, todėl jis savo paskirties atlikti nespėjo. Praėjus nemažai metų išlikę bunkeriai aptvarkyti ir pritaikyti lankymui. Įrengtas Molotovo gynybinės linijos pažintinis takas supažindina su išlikusiais bunkeriais, jų statybos istorija.

Pažintinio tako schema

Keliu 164 (Plungė - Tauragė) privažiavus Pagramantį iš karto sukti dešinėn ir pagrindiniu keliu važiuoti palei upę. Beveik už 2 kilometrų dešinėje pusėje prasideda keliukas link miško, čia pat stovi ir pažintinio tako informacinis stendas. Automobilį galima palikti šalikelėje arba pievoje prie miško keliuko.

Molotovo gynybinės linijos pažintinis takas yra žiedinės formos maršrutas. Visi gynybinės linijos objektai yra pirmoje tako pusėje, todėl ji - įdomiausia. Vėliau takas per laukus grįžta atgal. Pasibaigus miškui ir takui sukant link pradžios yra tako atšaka, vedanti iki šaltinio ir kapinaičių. Ja galima keliauti tik esant geriems orams, nes pavasarį provėžuotas kelias tiesiog nepraeinamas. 3 kilometrų ilgio maršrutui rekomenduojama skirti 1,5 valandos.

Dalis maršruto eina natūraliai išmintu taku, dalis - miško ir pievos keliu. Renkantis šį pažintinį taką nereikėtų tikėtis miestietiško pasivaikščiojimo.

Molotovo gynybinės linijos pažintinis takas veda nuo vieno bunkerio prie kito, o prie kiekvieno iš jų įrengti informaciniai stendai. Dar vienas stendas su tako schema stovi prie kelio, tako pradžioje. Įrengtos taką žyminčios rodyklės, tačiau priėjus upelio šlaitą nuorodos pasibaigia. Reikia eiti pamiške, kol prieisite žemyn besileidžiantį kelią. Jei jis geros būklės, galima nusileisti iki šaltinio ir kapinaičių. Čia stovi rodyklės, rodančios kur šaltinis ir kur išėjimas. Link tako pabaigos tenka eiti per laukus. Patartina prieš einant taku nusifotografuoti arba parsisiųsti maršrutą.

Molotovo gynybinės linijos bunkeriams buvo parinkta strategiškai gera vieta Akmenos ir Jūros upių santakoje. Čia nuo slėnių šlaitų viršaus atsiveria panorama į santaka (tiesiogiai santakos nesimato). Jokių atokvėpio vietų take nėra įrengta.

# data[].attributes.attachment_link.title
Molotovo gynybinės linijos pažintinis takas - Nesėdėk Namuose

# data[].attributes.attachment_link.description
Šis pažintinis takas yra iš tų lankytinų objektų, kurie leidžia prisiliesti prie istorijos. O ji nukelia į Antrojo pasaulinio karo laikus, kai ruošdamasi galima Hitlerio puolimui Sovietų Sąjungos vadovybė pradėjo statyti analogų neturinčią gynybinę liniją. Ji turėjo eiti keturių valstybių teritorijomis ir joje planuota įrengti virš 2000 gynybinių elementų.

# data[].attributes.location_name
Molotovo gynybinės linijos įtvirtinimų takas, Pagramantis

# data[].attributes.headline
Molotovo gynybinės linijos pažintinis takas

# data[].attributes.subject
Molotovo gynybinės linijos pažintinis takas

# data[].attributes.body
Molotovo gynybinės linijos pažintinis takas yra žiedinės formos maršrutas. Visi gynybinės linijos objektai yra pirmoje tako pusėje, todėl ji – įdomiausia. Vėliau takas per laukus grįžta atgal. Pasibaigus miškui ir takui sukant link pradžios yra tako atšaka, vedanti iki šaltinio ir kapinaičių. Ja galima keliauti tik esant geriems orams, nes pavasarį provėžuotas kelias tiesiog nepraeinamas. 3 kilometrų ilgio maršrutui rekomenduojama skirti 1,5 valandos.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Telieka tik įsivaizduoti, kaip atrodytų Lietuvos gamta jei sovietmečiu nebūtų nusausinti didžiuliai plotai pelkių. Atkūrus Nepriklausomybę pelkės pradėtos saugoti ir ... SKAITYTI DAUGIAU

# data[].attributes.attachment_link.title
Plynosios pažintinis takas - Nesėdėk Namuose

# data[].attributes.attachment_link.description
Telieka tik įsivaizduoti, kaip atrodytų Lietuvos gamta jei sovietmečiu nebūtų nusausinti didžiuliai plotai pelkių. Atkūrus Nepriklausomybę pelkės pradėtos saugoti ir ... SKAITYTI DAUGIAU

# data[].attributes.body
Plynosios pažintinis takas įrengtas 2003 m., o atnaujintas 2019 metais, siekiant supažindinti lankytojus su Plynosios telmologiniu draustiniu. Plynosios aukštapelkėje gausu retų augalų ir gyvūnų rūšių. Sutinkamos 2 rūšys saulašarių: apskritalapė ir ilgalapė. Peri dirviniai sėjikai, tetervinai.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Keliaudami Šereiklaukio miško taku galite pasigrožėti gražiu kraštovaizdžiu ir įdomia bei gražia gamta. Kelionę geltonąja trasa pradėsite eidami šimtamečių medžių alėja. Ji veda į Šereiklaukio dvaro kapines - Koplyčkalnį. Tai viena iš aukščiausių Vilkyškių gūbrio kalvų. Pakeliui pamatysite ąžuolyną, nedideles pelkutes. Eidami vis kilsite aukštyn, pasiekę Koplyčkalnį būsite nuėję 1,5 km ir pakilę 74 metrus virš jūros lygio. Pasukę miško keliuku į kairę, išeisite į miško pievą. Dešinėje matysite raudonlapių ąžuolų alėja. Istorinių duomenų, kur ji vedė, nėra išlikę. Toliau takas nuves prie apžvalgos bokšto. Tik bežiūrėdami į Šereiklaukio dvarą, tolumoje pilkuojančius Nemuno vingius, suprasite, kaip aukštai esate. Pievos keliuku besileisdami žemyn dar ne kartą galėsite grožėtis šiuo gamtiniu kraštovaizdžiu. Nuo Koplyčkalnio nuėję 1,5 km pasieksite Jūsų kelionės pradžią.

Manantys, kad reikėtų dar pasigrožėti supančia gamta, turintys jėgų, gali tęsti kelionę žaliąja trasa. Pasižvalgius nuo bokšto, toliau siūlome pasukti taku į mišką. Čia pamatysite, koks gražus ir įvairus gali jis būti. Kiek paėję pasieksite pelkutę, per kurią pereisite liepteliu. Toliau takas veda į aukščiausią Vilkyškių gūbrio vietą - Abšriūtų kalną, kuris iškilęs virš jūros lygio 75,5 metro. Čia auga šimtametis ąžuolynas. Nusileidę nuo kalno atsiremsite į miško keliuką, kuris kažkada vedė iš Šereiklaukio kaimo į perkėlą per Nemuną ties Ragaine. Pasukę kairėn, kildami į kalną, pasieksite vietą, kur buvo Dalnitzo palivarkas, priklausęs Šereiklaukio dvarui. Čia iki pat II pasaulinio karo buvo auginami žirgai. Toliau žalioji trasa miško keliuku pasuka link tako pradžios. Pakeliui galite užsukti į kaimo kapinaites, kurių šiame krašte buvo išties daug. Nuėję maždaug 5,5 km, pasieksite tako pabaigą - tą vietą, iš kur ir pradėjote savo kelionę.

Tiems, kurie pasiryžę pasivaikščiojimui gražiu mišku paskirti pusdienį, siūlome nuo Dalnitzo palivarko pasukti dešinėn ir mėlynąja trasa keliauti toliau. Iš karto už Dalnitzo palivarko takas nuves į beržų alėją. Šia alėja Dalnitzo palivarke auginti žirgai buvo genami į Ragainės vingio pievas. Alėja atsiremia į mažą miško upeliuką, kurio krantai apaugę senais, įspūdingais medžiais. Perėję upeliuką liepteliu ir pasukę kairėn prieisite šio upelio pradžią. Čia tarsi ši niekur veržiasi šaltinis. Toliau takas veda mišku, kol pasiekia Vilkyškių gūbrio šlaitus, nusileidžiančius į Ragainės vingio pievas. Čia rasite atokvėpio vietą. Didelės griovos pakraščiu išeisite į keliuką, kuris pro kerpšilį nuves į bebrų gyvenvietę. Čia jie šeimininkauja užtvenkę upeliuką net penkiose vietose. Toliau takas veda į Šereiklaukio piliakalnį. Nuo jo atsiveria puikus vaizdas į Nemuną ir aplink plytinčias pievas. Grįždami taku į Šereiklaukio kaimą praeisite senųjų krašto gyventojų kapinaites. Nuo čia į pažvelgę į kairę matysite netoliese esančią klevais apaugusią kalvą, vadinamą Milžinkapiu. Už jo netoli ir tako pabaiga. Įveikus ilgiausią mėlynąją trasą būsite nuėję 9 km.

# data[].attributes.attachment_link.title
Šereiklaukio miško takas | pamatykLietuvoje.lt - kelionių po Lietuvą portalas

# data[].attributes.attachment_link.description
Keliaudami Šereiklaukio miško taku galite pasigrožėti gražiu kraštovaizdžiu ir įdomia bei gražia gamta. Kelionę geltonąja trasa pradėsite eidami šimtamečių medžių alėja. Ji veda į Šereiklaukio dvaro kapines - Koplyčkalnį. Tai viena iš aukščiausių Vilkyškių gūbrio kalvų. Pakeliui pamatysite ąžuolyną, nedideles pelkutes. Eidami vis kilsite aukštyn, pasiekę Koplyčkalnį būsite nuėję 1,5 km ir pakilę 74 metrus virš jūros lygio.

# data[].attributes.body
Kelionę geltonąja trasa pradėsite eidami šimtamečių medžių alėja. Ji veda į Šereiklaukio dvaro kapines – Koplyčkalnį. Tai viena iš aukščiausių Vilkyškių gūbrio kalvų. Pakeliui pamatysite ąžuolyną, nedideles pelkutes. Eidami vis kilsite aukštyn, pasiekę Koplyčkalnį būsite nuėję 1,5 km ir pakilę 74 metrus virš jūros lygio. Pasukę miško keliuku į kairę, išeisite į miško pievą. Dešinėje matysite raudonlapių ąžuolų alėja. Istorinių duomenų, kur ji vedė, nėra išlikę. Toliau takas nuves prie apžvalgos bokšto.

# data[].attributes.headline
Viešvilės gamtinis pažintinis pėsčiųjų maršrutas

# data[].attributes.subject
Viešvilės gamtinis pažintinis pėsčiųjų maršrutas

# data[].attributes.headline
Viešvilės gamtinis pažintinis pėsčiųjų maršrutas

# data[].attributes.subject
Viešvilės gamtinis pažintinis pėsčiųjų maršrutas

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Apie Viešvilės gamtinį pažintinį pėsčiųjų maršrutą

Viešvilė laukia keliauti pėsčiomis mėgstančių turistų. Nuo pat miestelio centre įrengto žuvitakio prasideda Viešvilės pažintinis pėsčiųjų maršrutas, kuris 4 kilometrus veda miestelio apylinkėmis. Su gamta ir vokiečių palikimu supažindinantis maršrutas pasiekia net Viešvilės rezervatą ir kurį laiką eina jo riba. Kadangi maršrutas nėra žiedinis, verta grįžti ne tuo pačiu maršrutu, tačiau palei kelią Kaunas - Klaipėda. Prie jo yra bažnyčia su greta pastatytu lurdu, o netoli tako pradžios prieinamas žuvitakis su gražiai sutvarkytu parku.

Maršruto schema

Prie kelio 141 (Kaunas - Klaipėda) yra įsikūrusi Viešvilės gyvenvietė. Važiuojant Klaipėdos kryptimi dešinėje pusėje matosi tvenkinys, o netoli jo - autobusų sustojimas ir nedidelė automobilių stovėjimo aikštelė. Prie pat sustojimo stovi informacinis stendas, čia ir prasideda maršrutas.

Viešvilės pažintinis pėsčiųjų maršrutas yra 4 kilometrų ilgio takas. Jis nėra žiedinis, todėl norint grįžti į tą pačią vietą teks eiti tuo pačiu maršrutu arba palei kelią atgal. Arčiau eiti bus šaligatviu, taip pradžią nuo pabaigos skiria 2 kilometrų atstumas. Maršrutui reikėtų planuoti 2 valandas ir dar mažiausiai 0,5 valandos grįžimui (jei eisite tuo pačiu maršrutu atgal, grįžimas užtruks dar 1,5 val.)

Didžioji dalis maršruto eina keliais ir miško keliukais. Toje vietoje, kur pėsčiųjų takas kerta Viešvilės upelį maršrutas eina natūralaus grunto taku.

Take stovi keli informaciniai stendai, o juose rašoma, kad čia yra Viešvilės pažintinis takas. Pavadinimų nesutapimas tikriausiai atsiradęs dėl ne vienu metu įrengtų stendų. Nors ir ne gausiai, maršrutas paženklintas, jo kryptį rodo rodyklės su užrašytu maršruto pavadinimu.

Viešvilės pažintinis maršrutas dalį kelio eina Viešvilės valstybinio gamtinio rezervato riba. Rezervatas yra griežtai saugoma teritorija, kurioje lankytis be lydinčio asmens arba leidimo griežtai draudžiama.

Viešvilės gamtiniame rezervate yra kitas pažintinis takas, kuriuo pasivaikščioti galima tik suderinus su rezervato direkcija. Šiame maršrute lankymasis neribojamas. Nesupainiokite šių takų.

Maršrute atokvėpių vietų yra vos dvi - viena ties Viešvilės upeliu, kita - tako pabaigoje, kur netoli kelio yra poilsiavietė. Ilgiau užsibūti smagu prie žuvitakio gražiai sutvarkytame parkelyje.

# data[].attributes.attachment_link.title
Viešvilės gamtinis pažintinis pėsčiųjų maršrutas - Nesėdėk Namuose

# data[].attributes.attachment_link.description
Viešvilė laukia keliauti pėsčiomis mėgstančių turistų. Nuo pat miestelio centre įrengto žuvitakio prasideda Viešvilės pažintinis pėsčiųjų maršrutas, kuris 4 kilometrus veda miestelio apylinkėmis. Su gamta ir vokiečių palikimu supažindinantis maršrutas pasiekia net Viešvilės rezervatą ir kurį laiką eina jo riba. Kadangi maršrutas nėra žiedinis, verta grįžti ne tuo pačiu maršrutu, tačiau palei kelią Kaunas - Klaipėda.

# data[].attributes.headline
Viešvilės gamtinis pažintinis pėsčiųjų maršrutas

# data[].attributes.subject
Viešvilės gamtinis pažintinis pėsčiųjų maršrutas

# data[].attributes.body
Nuo pat miestelio centre įrengto žuvitakio prasideda Viešvilės pažintinis pėsčiųjų maršrutas, kuris 4 kilometrus veda miestelio apylinkėmis. Su gamta ir vokiečių palikimu supažindinantis maršrutas pasiekia net Viešvilės rezervatą ir kurį laiką eina jo riba. Kadangi maršrutas nėra žiedinis, verta grįžti ne tuo pačiu maršrutu, tačiau palei kelią Kaunas – Klaipėda.

# data[].attributes.location_name
Vidzgirio pažintinis takas, Skalvos gatvė, Alytus

# data[].attributes.location_name
Vidzgirio pažintinis takas, Skalvos gatvė, Alytus

# data[].attributes.body
Alytaus miesto teritorijoje driekiasi 452 ha Vidzgirio miškas (1960 m. 388 ha paskelbta botaniniu draustiniu) – unikali natūralios gamtos sala Alytaus mieste. Tokio miško neturi nei vienas iš didžiųjų Lietuvo miestų. Vidzgirio miške auga didžiausias vientisas skroblynas Lietuvoje (skroblynai saugomi visoje Europoje), veši plačialapiai bei griovų ir šlaitų miškai, ąžuolynai (daugelio amžius siekia 100–120 m.), didelę botaninę vertę turintys retieji augalai, gyvena saugomos paukščių, varliagyvių ir vabzdžių rūšys.

# data[].attributes.location_name
Vidzgirio pažintinis takas, Skalvos gatvė, Alytus

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Alytaus miesto teritorijoje driekiasi 452 ha Vidzgirio miškas (1960 m. 388 ha paskelbta botaniniu draustiniu) - unikali natūralios gamtos sala Alytaus mieste. Tokio miško neturi nei vienas iš didžiųjų Lietuvo miestų. Vidzgirio miške auga didžiausias vientisas skroblynas Lietuvoje (skroblynai saugomi visoje Europoje), veši plačialapiai bei griovų ir šlaitų miškai, ąžuolynai (daugelio amžius siekia 100-120 m.), didelę botaninę vertę turintys retieji augalai, gyvena saugomos paukščių, varliagyvių ir vabzdžių rūšys. Vidzgirio miške, senose ąžuolų drevėse gyvena niūriaspalvis auksavabalis (Osmoderma eremita) - vienas rečiausių ir labiausiai saugomų Europos vabalų.

2009 m. draustinis įtrauktas į Europos saugomų teritorijų tinklą „Natura 2000".

Vidzgiro botaniniame draustinyje driekiasi pažintinis gamtinis takas. Jis prasideda prie informacinio stendo Pulko ir Vidzgirio gatvių sankirtoje. Visame miške nužymėti pasivaikščiojimo takai, sudarantys 9 km ilgio maršrutą. Įrengti informaciniai stendai, pasakojantys apie šio miško gyventojus, krypties ženklai, padedantys orientuotis take ir savarankiškai pažinti šį nuostabų gamtos objektą. Kad kelionė vyktų sklandžiai - rekomenduojame nusifotografuoti tako pradžioje stende esantį žemėlapį. Visas takas - ne žiedinis, susipažinus su nepakartojama gamta, juo galima nueiti iki nuotykių parko „Tarzanija". Gamtiniu požiūriu vertingiausioje miško dalyje, botaninio draustinio teritorijoje, įrengta apie 4 km žiedinė mokomoji tako dalis, kuri prasideda nuo automobilių stovėjimo aikštelės (GPS: 54.380301, 24.008476 (WGS)) prie tako link Radžiūnų piliakalnio. Ją galima pasiekti einant jau minėtu 9 km taku arba važiuojant autotransportu Santaikos gatve ir pasukus į žvyrkelį prie lankytino objekto kelio ženklo „Radžiūnų piliakalnis 1,5".

Draustinio teritorijoje, Nemuno kairiajame krante, stūkso Radžiūnų piliakalnis su gyvenviete. Jis datuojamas I tūkst. viduriu - II tūkst. pradžia. Šlaitai statūs, 30-35 m aukščio. Piliakalnis apaugęs lapuočių mišku. ŠV papėdėje 1 ha plote yra II-V a. papėdės gyvenvietė (tyrinėta 2002 m.). Iki 53 cm storio jos kultūriniame sluoksnyje rasta grublėtos keramikos, gyvulių kaulų, geležinis įtveriamasis tribriaunis strėlės antgalis. Jei tikėsime padavimais, tai piliakalnį supylė du broliai kunigaikščiai, kad galėtų apsiginti nuo priešų.

Neseniai greta šio piliakalnio buvo atrasti dar du piliakalniai - Radžiūnų piliakalnis ir Radžiūnų piliakalnis II.

# data[].attributes.attachment_link.title
Vidzgirio pažintinis gamtinis takas | pamatykLietuvoje.lt - kelionių po Lietuvą portalas

# data[].attributes.attachment_link.description
Alytaus miesto teritorijoje driekiasi 452 ha Vidzgirio miškas (1960 m. 388 ha paskelbta botaniniu draustiniu) - unikali natūralios gamtos sala Alytaus mieste. Tokio miško neturi nei vienas iš didžiųjų Lietuvo miestų. Vidzgirio miške auga didžiausias vientisas skroblynas Lietuvoje (skroblynai saugomi visoje Europoje), veši plačialapiai bei griovų ir šlaitų miškai, ąžuolynai (daugelio amžius siekia 100-120 m.), didelę botaninę vertę turintys retieji augalai, gyvena saugomos paukščių, varliagyvių ...

# data[].attributes.body
Žuvinto šlapynė - 6940 ha gamtinis kompleksas, apimantis mažai žmogaus paliestą, labai natūralią įvairių tipų pelkę ir seklų apaugusį ežerą, yra didžiausia Lietuvoje. Žuvinto ežeras su gausybe plaukiojančių augalijos salelių, yra vienintelis toks šalyje. Biologinei įvairovei, pirmiausia paukščiams, Žuvinto pelkynai yra viena svarbiausių vietų Lietuvoje. Čia peri didžiausios šalyje nendrinių lingių, plovinių vištelių, gervių, mėlyngurklių populiacijos. Migracijų metu čia apsistoja didžiuliai gervių, žąsų, ančių, tilvikų bei kitų paukščių pulkai.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Žuvinto šlapynė - 6940 ha gamtinis kompleksas, apimantis mažai žmogaus paliestą, labai natūralią įvairių tipų pelkę ir seklų apaugusį ežerą, yra didžiausia Lietuvoje. Žuvinto ežeras su gausybe plaukiojančių augalijos salelių, yra vienintelis toks šalyje. Biologinei įvairovei, pirmiausia paukščiams, Žuvinto pelkynai yra viena svarbiausių vietų Lietuvoje. Čia peri didžiausios šalyje nendrinių lingių, plovinių vištelių, gervių, mėlyngurklių populiacijos. Migracijų metu čia apsistoja didžiuliai gervių, žąsų, ančių, tilvikų bei kitų paukščių pulkai. Žuvinto šlapios pievos - vienos iš dviejų vietovių Lietuvoje kur peri itin reta globaliai nykstanti meldinė nendrinukė.

Savarankiškai arba su gidu galite lankytis Žuvinto ežero gamtiniame take, paukščių stebėjimo bokštelyje šalia lankytojų centro. Jame be atskiro leidimo galima būti kasdien nuo 08.00 iki 20.00 val. (apgailestaujame - takas dar neremontuotas).

# data[].attributes.attachment_link.title
Žuvinto ežero gamtinis takas | pamatykLietuvoje.lt - kelionių po Lietuvą portalas

# data[].attributes.attachment_link.description
Žuvinto šlapynė - 6940 ha gamtinis kompleksas, apimantis mažai žmogaus paliestą, labai natūralią įvairių tipų pelkę ir seklų apaugusį ežerą, yra didžiausia Lietuvoje. Žuvinto ežeras su gausybe plaukiojančių augalijos salelių, yra vienintelis toks šalyje. Biologinei įvairovei, pirmiausia paukščiams, Žuvinto pelkynai yra viena svarbiausių vietų Lietuvoje.

# data[].attributes.location_name
Pėsčiųjų pažintinis takas Prelomciškės kalvomis

# data[].attributes.headline
Pėsčiųjų pažintinis takas Prelomciškės kalvomis

# data[].attributes.subject
Pėsčiųjų pažintinis takas Prelomciškės kalvomis

# data[].attributes.location_name
Pėsčiųjų pažintinis takas Prelomciškės kalvomis

# data[].attributes.body
Takas įrengtas šiaurės vakarinėje Dusios ežero pakrantėje. Tako ilgis – 3,2 km . Šiaurinėje tako dalyje stūkso Prelomciškės piliakalnis. Nuo Padusio kalvų atsiveria įspūdingi vaizdai į Dusios ežerą. Kalvas dengia stepinės pievos.

# data[].attributes.location_name
Pėsčiųjų pažintinis takas Prelomciškės kalvomis

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Apie pažintinį taką „Prelomciškės kalvomis"

Dusios ežeras trečias pagal dydį Lietuvoje, vietinių vadinamas Dzūkų jūra. Gal todėl, kad didelis (Lietuvos masteliu), o gal todėl, kad kaip tikroje jūroje galima rasti gintarų. Vakariniame Dusios krante įrengtas pažintinis takas „Prelomciškės kalvomis" kuris į Dzūkų jūrą kviečia pasižvalgyti nuo kalvų. Tų kalvų buvę ledynai paliko nemažai ir per jas tarsi pasišokinėdamas vingiuoja pažintinis takas. Kai kur aukštis virš ežero lygio siekia 25 metrus, todėl panoramos atsiveria tikrai gražios. Persiritęs per kalvas takas pasiekia toliausiai nutolusį tašką - Prelomciškės piliakalnį. Jis, kaip ir dauguma piliakalnių, turi savo legendą, su kuria susipažinus takas pasuka atgal.

Tako schema

Kelyje 132 (Lazdijai - Alytus) ties Šventežeriu sukti kairėn ir toliau važiuoti keliu 2509 (Šventežeris - Kavalčiukai) pro Teizus, pakol dešinėje kelio pusėje pasirodys rodyklė link Prelomciškės piliakalnio. Pasukus dešinėn jis yra už poros kilometrų. Prie jo įrengta erdvi automobilių stovėjimo aikštelė. Pasivaikščiojimą galima pradėti nuo čia, tačiau oficiali pradžia yra kitame tako gale. Prie piliakalnio reikia sukti dešinėn ir važiuoti beveik 2 kilometrus. Prie kalvos dešinėje kelio pusėje bus įrengtas informacinis stendas ir nedidelė aikštelė automobiliams.

Žiedinės formos maršruto ilgis - 3,2 kilometro. Jį galima pradėti tiek nuo vieno galo, tiek nuo kito. Abiejuose galuose yra informaciniai stendai su tako schema. Rekomenduojama skirti 1,5 valandos.

Pažintinis takas „Prelomciškės kalvomis" per kalvas eina per pievas pramintu taku, tačiau vasarą čia gali būti aukšti žolynai. Prie piliakalnio takai praminti gana plačiai, o dalį maršruto teks įveikti naujai paklotu asfaltuotu keliu. Į piliakalnį veda mediniai laiptai, per tekantį upelį nutiestas tiltelis.

Abiejuose tako galuose stovi informaciniai stendai su tako schemomis. Einant taku per kalvas galima rasti nedidelių informacinių stendų, kuriuose rašoma apie šių vietovių gamtovaizdį, augmeniją ir gyvūniją. Ženklinimas take skurdus, yra vos keli mediniai kuoliukai su rodyklėmis, todėl patartina maršrutą nusifotografuoti.

Pažintinis takas „Prelomciškės kalvomis" yra gana vaizdingas. Nuo jų, kaip ir nuo Prelomciškės piliakalnio, atsiveria plati Dusios ežero panorama. Prie piliakalnio ir Dusios ežero pakrantėję galima rasti įrengtų poilsiaviečių. Pakeliui galima rasti ir suoliukų.

# data[].attributes.attachment_link.title
Prelomciškės kalvomis - pažintinis takas - Nesėdėk Namuose

# data[].attributes.attachment_link.description
Dusios ežeras trečias pagal dydį Lietuvoje, vietinių vadinamas Dzūkų jūra. Gal todėl, kad didelis (Lietuvos masteliu), o gal todėl, kad kaip tikroje jūroje galima rasti gintarų. Vakariniame Dusios krante įrengtas pažintinis takas „Prelomciškės kalvomis" kuris į Dzūkų jūrą kviečia pasižvalgyti nuo kalvų. Tų kalvų buvę ledynai paliko nemažai ir per jas tarsi pasišokinėdamas vingiuoja pažintinis takas.

# data[].attributes.location_name
Bijotų-Širvinto miškų pažintinis takas, k, Meteliai

# data[].attributes.headline
Bijotų-Širvinto miškų pažintinis takas, k, Meteliai

# data[].attributes.subject
Bijotų-Širvinto miškų pažintinis takas, k, Meteliai

# data[].attributes.location_name
Bijotų-Širvinto miškų pažintinis takas, k, Meteliai

# data[].attributes.body
Taką rasite Metelių regioniniame parke, Bijotų ir Širvinto miškuose, Dusios ir Metelio ežerų tarpuežeryje. Čia yra siauriausia, nesiekianti nė kilometro smėlingos sausumos dalis tarp didžiųjų ežerų. Takas prasideda prie Metelių regioninio parko lankytojų centro ir veda Dusios ir Metelio tarpežeriu. Stebima didelė miškų įvairovė. Take susipažinsite su sausais pušynais, pelkiniais ir plačialapių medžių miškais.

# data[].attributes.location_name
Bijotų-Širvinto miškų pažintinis takas, k, Meteliai

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Taką rasite Metelių regioniniame parke, Bijotų ir Širvinto miškuose, Dusios ir Metelio ežerų tarpuežeryje. Čia yra siauriausia, nesiekianti nė kilometro smėlingos sausumos dalis tarp didžiųjų ežerų. Takas prasideda prie Metelių regioninio parko lankytojų centro ir veda Dusios ir Metelio tarpežeriu. Stebima didelė miškų įvairovė. Take susipažinsite su sausais pušynais, pelkiniais ir plačialapių medžių miškais. Širvinto miške veši šimtamečiai ąžuolai. Žvilgsnį traukia tik pietų Lietuvoje augantys skroblynai. Kertinėje miško buveinėje nevykdoma jokia ūkinė veikla. Kemsinės pievoje per ilga laiką susiformavo šlapių pievų augalija su retomis orchidėjų pievelėmis. Galėsite susipažinti su aukštapelkių augalija. Takas pažymėtas žalios ir baltos spalvos juostomis ant medžių. Įdomiausiose vietose pastatytos informacinės lentelės, pasakojančios apie pažintinio tako gamtos įdomybes. Įrengti suoliukai.

# data[].attributes.attachment_link.title
Pažintinis takas "Bijotų - Širvinto miškais" | pamatykLietuvoje.lt - kelionių po Lietuvą portalas

# data[].attributes.attachment_link.description
Taką rasite Metelių regioniniame parke, Bijotų ir Širvinto miškuose, Dusios ir Metelio ežerų tarpuežeryje. Čia yra siauriausia, nesiekianti nė kilometro smėlingos sausumos dalis tarp didžiųjų ežerų. Takas prasideda prie Metelių regioninio parko lankytojų centro ir veda Dusios ir Metelio tarpežeriu. Stebima didelė miškų įvairovė. Take susipažinsite su sausais pušynais, pelkiniais ir plačialapių medžių miškais.

# data[].attributes.body
Girininkijos įrengtas Trako miško pėsčiųjų pažintinis takas nėra ilgas, tačiau einant juo aplankomas ir ąžuolynas, ir skroblynas, ir eglynas. Tarp skirtingų rūšių miško dar ir pelkė įsiterpusi, per kurią nutiestas medinių lentų takas. Taku vaikštant rudenį galima paieškoti gilių, kurios auga kekėmis. Čia auga bekočiai ąžuolai ir yra įsteigtas bekočio ąžuolo genetinis draustinis.

# data[].attributes.attachment_link.title
Trako miško pėsčiųjų pažintinis takas - Nesėdėk Namuose

# data[].attributes.attachment_link.description
Girininkijos įrengtas Trako miško pėsčiųjų pažintinis takas nėra ilgas, tačiau einant juo aplankomas ir ąžuolynas, ir skroblynas, ir eglynas. Tarp skirtingų rūšių miško dar ir pelkė įsiterpusi, per kurią nutiestas medinių lentų takas. Taku vaikštant rudenį galima paieškoti gilių, kurios auga kekėmis. Čia auga bekočiai ąžuolai ir yra įsteigtas bekočio ąžuolo genetinis draustinis.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Apie taką per Pertoškų mišką

Takas per Petroškų mišką yra pėsčiųjų, kartu ir dviračių maršrutas įrengtas Petroškų miške, Ringovės botaniniame zoologiniame draustinyje. Visą laiką jis driekiasi žvyruotu ir miško keliu, prie kurio įrengti informaciniai stendai. Juose rašoma apie šio draustinio augaliją ir gyvūniją.

Tako schema

Takas yra prie pat kelio Nr. 134 (Leipalingis - Lazdijai) 16-ame kilometre. Kairėje kelio pusėje prasideda miško kelias, prie jo stovi tako rodyklė, informacinis stendas. Čia yra vienas tako galas, tačiau šioje vietoje nėra kur pastatyti automobilio. Nebent kelkraštyje. Patogiau tuo pačiu keliu pravažiavus Veisiejus sukti į kelią 2510 ir važiuoti 2km iki Petroškų (stovi rodyklė). Ten dešinėje kelio pusėje per pievą link miško eina siauras keliukas į Klepočius. Nuvažiavus dar apie 2km dešinėje kelio pusėje ties mišku stovi informacinis stendas - čia yra kitas tako per Petroškų mišką galas.

Takas per Petroškų mišką nėra žiedinis, o jo ilgis yra 3,5 kilometro. Automobilį palikus viename tako gale, teks grįžti atgal tuo pačiu maršrutu. Pasivaikščiojimas pirmyn ir atgal užtruks apie 3 valandas.

Petroškų miško takas eina žvyruotu arba plačiu miško keliu. Nėra jokių laiptų ar stačių nuokalnių.

Take įrengtos kryptį rodančios rodyklės su tako pavadinimu. Jos yra vos kelios, tačiau takas visą laiką eina keliu, todėl pakanka kiek yra. Palei kelią galima pamatyti pažemėje pastatytus informacinius stendus, kuriuos vietomis užgožę krūmai ir žolės.

Miško keliais vedančiame take nėra įrengtų nei apžvalgos, nei atokvėpio vietų.

# data[].attributes.attachment_link.description
Takas per Petroškų mišką yra pėsčiųjų, kartu ir dviračių maršrutas įrengtas Petroškų miške, Ringovės botaniniame zoologiniame draustinyje. Visą laiką jis driekiasi žvyruotu ir miško keliu, prie kurio įrengti informaciniai stendai. Juose rašoma apie šio draustinio augaliją ir gyvūniją. Takas yra prie pat kelio Nr. 134 (Leipalingis - Lazdijai) 16-ame kilometre.

# data[].attributes.body
Takas per Petroškų mišką yra pėsčiųjų, kartu ir dviračių maršrutas įrengtas Petroškų miške, Ringovės botaniniame zoologiniame draustinyje. Visą laiką jis driekiasi žvyruotu ir miško keliu, prie kurio įrengti informaciniai stendai. Juose rašoma apie šio draustinio augaliją ir gyvūniją.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Apie pėsčiųjų taką „Ančios ežero pakrante"

Prie Veisiejų ištįsęs į ilgį 11 kilometrų telkšo Ančios ežeras. Tai didžiausias ir gražiausias Veisiejų regioninio parko ežeras, kurio pakrantėje įrengtas pėsčiųjų takas „Ančios ežero pakrante". Jis vedžioja po Ančios kraštovaizdžio draustinyje ošiantį sausą pušyną ir supažindina su čia augančiais vertingais augalais.

Tako schema

Išvažiavus keliu 2517 (Veisiejai - Viktarinas) iš Veisiejų link Viktarino iš karto stovi rodyklė į dešinę link Barčių. Pasukus į šį kelią už poros šimtų metrų dešinėje kelio pusėje yra nusukimas į mišką. Iki tako pradžios lieka apie šimtą metrų.

Pėsčiųjų takas „Ančios ežero pakrante" yra žiedinės formos maršrutas, kurio ilgis siekia beveik 4 kilometrus. Į priekį maršrutas eina Ančios ežero krantu, o atgal miško takais ir keliukais. Veisiejų regioninio parko tinklapyje parodyta, jog atgal galima keliauti ir nuo Barčių link Veisiejų einančiu žvyrkeliu. Pasivaikščiojimui Ančiose ežero pakrante reikėtų skirti iki poros valandų.

Maršrutas eina pramintais sausais pušyno takais ir miško keliuku, o per pakrantėje esančią šlapvietę praeiti padeda specialiai įrengti mediniai liepteliai.

Take galima rasti keletą informacinių stendų, o maršrutas paženklintas Veisiejų regioninio parko rodyklėmis su tako pavadinimu. Papildomas ženklinimas - žalios spalvos skritulys.

Vienintelė atokvėpio vieta yra įrengta tako pradžioje. Netoli yra smėlėtas Ančios ežero krantas ir lieptelis, todėl vasarą galima išsimaudyti.

# data[].attributes.attachment_link.title
Ančios ežero pakrante - pėsčiųjų takas - Nesėdėk Namuose

# data[].attributes.attachment_link.description
Prie Veisiejų ištįsęs į ilgį 11 kilometrų telkšo Ančios ežeras. Tai didžiausias ir gražiausias Veisiejų regioninio parko ežeras, kurio pakrantėje įrengtas pėsčiųjų takas „Ančios ežero pakrante". Jis vedžioja po Ančios kraštovaizdžio draustinyje ošiantį sausą pušyną ir supažindina su čia augančiais vertingais augalais.

# data[].attributes.body
Prie Veisiejų ištįsęs į ilgį 11 kilometrų telkšo Ančios ežeras. Tai didžiausias ir gražiausias Veisiejų regioninio parko ežeras, kurio pakrantėje įrengtas pėsčiųjų takas „Ančios ežero pakrante“. Jis vedžioja po Ančios kraštovaizdžio draustinyje ošiantį sausą pušyną ir supažindina su čia augančiais vertingais augalais.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Norėtumėte palaigyti po pievas, pasigrožėti skaidriais smagaus upelio vandenimis, pakvėpuoti grynu oru, pasimėgauti gamtos tyla ir nepavargti? Tada siūlau įveikti Dieveniškių istoriniame regioniniame parke esantį Gaujos mokomąjį pėsčiųjų taką. 🙂 Pagrindinė informacija apie pėsčiųjų taką:
Kaip rasti: Takas įrengtas Dieveniškių istoriniame regioniniame parke. Labai gaila, kad su savo išmaniąją programėle nenustačiau tako vietos koordinačių, dėl to orientaciniai mano kelio nurodymai bus klasikiniai žemėlapiniai. J Norėdami pasiekti taką, Dieveniškių miestelyje sukite į Subotnikų gatvę, kuri, važiuojant ja tiesiai, virsta keliu Nr. 3924. Niekur nesukite iš šio kelio (nuorodą į Kalvių kaimą pravažiuokite, nesukite į šoną J), kol po kaire pamatysite nuoroda į taką bei jo pradžioje įrengtą automobilių stovėjimo aikštelę.

Tako ilgis: apie 1,7 km.

Sudėtingumas: labai paprastas. Jokių įkalnių ar nuokalnių, dalis tako - iš medinių lentučių.

Gaujos mokomasis takas laikomas vienu iš pačių gražiausių pažintinių takų Lietuvoje. Takas buvo įrengtas siekiant lankytojams pristatyti ypač vertingą Gaujos upės slėnį. Take iš viso yra 18 informacinių stendų, pasakojančių apie vietos florą ir fauną.

Tako pradžioje mūsų dėmesį iš karto atkreipė nedidukas medinis apžvalgos bokštelis. Labai knietėjo apsižvalgyti iš viršaus, tačiau žymūs įskilimai laikančiuose rąstuose pasitikėjimo nesukėlė. Nusprendėme nerizikuoti ir sveikus kaulus išsaugoti. 🙂

Maždaug pusė tako ilgio vingiuoja Gaujos upelio pakrante. Reto skaidrumo vanduo, smėlėtas dugnas labai viliojo sumerkti kojas ir atsigaivinti karštą dieną. O nuo per upelį permestų tiltelių akimis vandenyje ieškojome žuvyčių.

Keliaudami Gaujos taku patyrėme skirtingus tako paviršius - iš pradžių teko žygiuoti per pievą ir nupjautą ilgą žolę - nuostabiai kvepėjo šienu, o žolių stagarai nuolat kibo prie kojų. 🙂 Tada įpuolėm į siaurą takelį per pievą, kurios augmenija ir tai, kaip ji auga, priminė pelkės prieigas.

Mus lydėjo kadagiai, žemi berželiai ir pilna pieva violetine spalva žydinčių, šiek tiek čiobrelius primenančių, kupstais želiančių gėlių - grožis, privertęs sustoti ir akimis gerti tas besibaigiančios vasaros pievos spalvas. Einant šia atkarpa žolės ir krūmai braukė mums per kojas, tad erkių pasigavimo galimybė mus šiek tiek neramino.

Na, o paskutiniai keli šimtai tako metrų - medinėmis lentomis iškloti - leido ramiai, atsipūtusiai eiti besidairant į Gaujos upelio vingius.

Keliaudami Gaujos mokomuoju taku vaikai nusprendė, kad įdomu juo būtų eiti žiemą. Visgi pasitarėm ir nusprendėm, kad žiemą šio tako mes nerastume, jis būtų užsnigtas ir užpustytas, o mes pasiklystume. 🙂 Tad išbandykite šį taką, kol oras dar šiltas ir malonus. 🙂

# data[].attributes.attachment_link.description
Norėtumėte palaigyti po pievas, pasigrožėti skaidriais smagaus upelio vandenimis, pakvėpuoti grynu oru, pasimėgauti gamtos tyla ir nepavargti? Tada siūlau įveikti Dieveniškių istoriniame regioniniame parke esantį Gaujos mokomąjį pėsčiųjų taką. 🙂 Pagrindinė informacija apie pėsčiųjų taką: Kaip rasti: Takas įrengtas Dieveniškių istoriniame regioniniame parke.

# data[].attributes.body
Gaujos mokomasis takas taip pavadintas neatsitiktinai. Jame stovi net 18 informacinių stendų, todėl informacijos čia pateikiama daug daugiau nei įprastame pažintiniame take. Kadagynai, briedgaurynai, sausi pušynai – apie viską detaliai rašo kiekvienas stendas, paminėdamas ne tik augalus ir gyvūnus, bet ir gamtines vietoves.

# data[].attributes.location_name
Žalgirių pažintinis takas, 206, Žalgiriai

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Žalgirių pažintinis takas įrengtas Žalgirių miške, kuris su jame esančiomis pelkėmis, pievutėmis, sodybomis ir kitomis naudmenomis užima 1231 ha žemės plotą. Iš bendro 3410 ha Rupkalvių pelkės ploto šis miškas mažiausiai paveiktas civilizacijos. Jame auga pelkei nebūdingi šimtamečiai ąžuolai. Kitos pagrindinės augančių medžių rūšys: beržai, juodalksniai, baltalksniai, pušys, eglės, drebulės, uosiai, gluosniai, kiti minkštieji lapuočiai.

Žalgirių miškas atspindi Nemuno deltos regioninio parko miškų augaliją. Nors gal kiek kitoks yra Kūlynų miškas, kuriame vyrauja eglynai bei pušynai, tačiau pakraščiuose floros sudėtis panaši į Žalgirių miško.

Takas, kurio ilgis yra 1860 m, įrengtas Žalgirių kaimo kraštovaizdžio draustinyje. Draustinio tikslas - išsaugoti ir eksponuoti paskutinį dar išlikusį, buvusios didžiausios pelkininkų kolonijos kaimą ir jo žemėnaudos ypatumus, teritorijoje vykdant reguliuojamą miškų ir žemės ūkio bei pažintinę rekreacinę veiklą ir išlaikant paveldėtą apgyvendinimo struktūrą bei bendrąjį kaimo vaizdą. Žalgirių pažintiniame take lankytojai susipažins ne tik su būdingiausiais parko miškuose augančiais augalais, esančiomis miškų buveinėmis, bet ir galės pastudijuoti parke dažniausiai sutinkamų žvėrių pėdsakus, sužinoti apie dažniausiai sutinkamus paukščius, žuvis. Taip pat susipažins ir sužinos apie unikalų, niekur daugiau Lietuvoje neaptinkamą, objektą - pelkininkų kolonijas ir jų gyvenimo ypatumus.

Nemuno deltos regioninio parko teritorijoje buvo įsikūrusios 4 pagrindinės pelkininkų kolonijos: Aukštumalos pelkės masyve (buvę Aukštumalos, Vabalų, Naujųjų Rugulių kaimai bei dalis Šyšgirių, Lapalių kaimų sodybos); Žalgirių - Rupkalvių pelkės masyve (buvę Žalgirių ir Juodkrantės kaimai); Medžioklės pelkės masyve (buvęs Medžioklės pelkės kaimas); Berštų pelkės masyve (dalis Paleičių, Andrulių, Šilininkų ir kitų kaimų sodybos).

Šios sodybos ir kaimai kūrėsi didžiųjų aukštapelkių pakraščiuose, grioviais nusausintuose durpynų plotuose. XIX a. pabaigoje-XX a. pradžioje pradėtos kurti pelkininkų kolonijos (didžiausia buvo Bismarcko arba Žalgirių), taisyklingais siaurais rėželiais sudalinant nusausintą pelkės plotą, ten įkuriant nedideles sodybėles su 1-3 ha žemės sklypeliais. Tose kolonijose gyventa labai tankiai, sodybos ir gyvenamieji pastatai taisyklingai surikiuoti palei tiesius keliukus, formuoti stačiakampiai sklypų kvartalai.

Dabartinio Žalgirių kaimo teritorija pradėta kolonizuoti 1835 m., kai aplinkinių kaimų bendruomenės kreipėsi į valdžios įstaigas ir gavo leidimą išsinuomoti kai kuriuos plotus arimui. 1849 m., priėmus ilgalaikės nuomos (10 metų) nutarimą, nuomininkai pradėjo statytis trobeles. 1861 m. šie būstai buvo įteisinami kaip nuolatiniai statiniai.

Atidarius naująjį Šilutės - Rusnės plentą (1872 m. sausio 1 d.), buvusios pavienės sodybos sujungtos su šiuo keliu vieškeliais (gatvėmis), kurios gavo pavadinimus Bismarckstrasse, Wiesenstrasse, Krummhaarstrasse. Prie šių gatvių naujakuriams buvo padalinti žemės sklypai. Taip susiformavo Žalgirių kaimo branduolys, kuris iki 1944 m. vadintas "Bismarck". Po 1923 m. kolonija pavadinta Žalgirių kaimu.

Jau nuo XVIII a. vidurio šis miškas pradėtas urbanizuoti. Pirmiausia pradėta sausinti Rupkalvių pelkė. Iškasti atviri kanalai vandeniui nutekėti. Po Antrojo pasaulinio karo norėta ir bandyta Žalgirių mišką su Rupkalvių pelkę paversti šienaujamomis pievomis. Tačiau gamtos nugalėti nepavyko, todėl kanalai nebebuvo valomi ir pamažu užako.

Žalgirių miškas yra apjuosęs Rupkalvių aukštapelkę. Vakarinis miško pakraštys siekia Nemuno ir Leitės upių santaką. Pavasarinių, o kartais ir rudeninių, potvynių metu didesnė miško dalis apsemiama. Čia vyrauja žemapelkiniai, o nesupelkėjusiose vietose - vėliniai jauriniai glėjiniai ir jauriniai glėjiški dirvožemiai. Daugelyje vietų žemapelkinė augmenija dabar auga ant aukštapelkinio durpių klodo. Faktiškai visas miškas atitinka NATURA 2000 teritoriją. Pagal Europos Sajungos buveinių direktyvą čia aptinkamos tokios buveinės kaip: aliuviniai miškai (91E0); pelkėti lapuočių miškai (9080); pelkiniai miškai (91D0), degradavusios aukštapelkės (7120).

Kadangi Žalgirių miške yra įvairiausių biotopų (jo centrinėje dalyje yra išlikusi Rupkalvių aukštapelkė; pelkės pakraščiuose vyrauja beržynai; likusi dalis apaugusi juodalksnynais ir baltalksnynais su pušų, eglių ir gluosnių priemaišomis ar atskirais šių medžių sklypais; kažkada čia gyvenusių žmonių paliktomis renatūralizuojančiomis pievomis) augalijos įvairovė yra gana didelė. Iki šiol aptikta apie 180 augalų rūšių.

Pagal miškų augimviečių tipą Žalgirių miške daugiausia yra juodgirių, žaliagirių, paraisčių.

Didžioji Žalgirio miško dalis yra savaiminio atsikūrimo, t.y., kuomet medžiai auga savaime, niekieno nesodinami. Miško pjovimai vyksta žiemą, kada visur yra užšalę ir darbai vykdomi ant ledo. Todėl kirtavietėse matosi palikti aukšti kelmai. Vėliau kirtavietės savaime užauga. Dažnai iš vieno juodalksnio kelmo išauga du, o neretai ir 3 ar 4 medžiai.

# data[].attributes.attachment_link.description
Žalgirių pažintinis takas įrengtas Žalgirių miške, kuris su jame esančiomis pelkėmis, pievutėmis, sodybomis ir kitomis naudmenomis užima 1231 ha žemės plotą. Iš bendro 3410 ha Rupkalvių pelkės ploto šis miškas mažiausiai paveiktas civilizacijos. Jame auga pelkei nebūdingi šimtamečiai ąžuolai. Kitos pagrindinės augančių medžių rūšys: beržai, juodalksniai, baltalksniai, pušys, eglės, drebulės, uosiai, gluosniai, kiti minkštieji lapuočiai.

# data[].attributes.location_name
Žalgirių pažintinis takas, 206, Žalgiriai

# data[].attributes.location_name
Pakruojo dvaras, Karčiamos gatvė, Pakruojis

# data[].attributes.body
1531 m. rašytiniuose šaltiniuose yra minima Pakruojo dvarvietė. Dvaro įkūrėjas ir pirmasis savininkas buvo Rietavo tijūnas M. Vakavičius, pirmieji žinomi dvaro savininkai – Martinavičiai. Pakruojo dvarą yra valdę ir didikai Zabielos, taip pat ir J.Burba bei grafai Miunsteriai.

# data[].attributes.location_name
Žalgirių pažintinis takas, 206, Žalgiriai

# data[].attributes.body
Nuo kelio Šilutė – Rusnė į mišką takas veda pylimu. Aplinkui auga drėgmę mėgstanti augmenija o abiejose kelio pusėse matosi telkšantis vanduo – tai buvęs kelias per pelkę. Rupkalvių pelkė Žalgirių miške ne šiaip sau pelkė, garsėjanti joje augančiais pelkiniais augalais ar perinčiais retais paukščiais, tai pelkė, kurioje prieš šimtą metų ir seniau gyveno žmonės. Keletas jų sulaukė ir mūsų dienų. Prieš kelis metus mirė paskutinis pelkininkų kaimo žmogus, užvertęs paskutinį puslapį, šios, beveik 200 metų trukusios istorijos.

# data[].attributes.location_name
Pakruojo dvaras, Karčiamos gatvė, Pakruojis

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
1531 m. rašytiniuose šaltiniuose yra minima Pakruojo dvarvietė. Dvaro įkūrėjas ir pirmasis savininkas buvo Rietavo tijūnas M. Vakavičius, pirmieji žinomi dvaro savininkai - Martinavičiai. Pakruojo dvarą yra valdę ir didikai Zabielos, taip pat ir J.Burba bei grafai Miunsteriai.

Nuo 1780 iki 1940 m. dvarą valdė baronai fon Ropai. Tai buvo daugelio aplinkinių dvarų - Akmenėlių, Naujadvario, Šukionių, Juknaičių, Liberiškio, Maldžiūnų, Pajiešmenės, Žydmiškio ir Kalevų - centras. Klestėjimo metu (XVIII a.-XIX a.) dvarui priklausė apie 30 tūkst. ha žemės ir miškų.

Apie 1780 metus Vilhelmas fon Ropas ( vok. Wilhelm von der Ropp, 1748-1824) vedė grafaitę Miunsteraitę ir kraičio gavo Pakruojo dvarą. Vilhelmas ir jo sūnus Teodoras fon Ropas ( vok. Theodor von der Ropp, 1783-1852) suprojektavo ir pastatė dvaro statinius, kurie išliko iki šių dienų. Pirmieji pastatai statyti 1820 m., kiti - iki 1840 m.

Vokiečių kilmės dvaro valdytojas Hermanas fon Ropas savo valstiečius bausdavo be pasigailėjimo, garsėjo nuožmumu.

Priešpaskutinis dvaro savininkas buvo Leonas Ropas, po kurio mirties 1940 metais dvarą paveldėjo brolio Bruno sūnus Julius Ropas, vadinamas Šeduviniu.

2004 metais Vyriausybė dvaro valdymą patikėjo Pakruojo rajono savivaldybei. Ji šiuo metu vykdo 2 projektus - centrinės ir šiaurinės Pakruojo dvaro dalių restauracija (projektams vadovauja savivaldybės Vietinio ūkio ir statybos skyrius). ES pirmajam projektui skyrė 9,2 mln., antrajam - 10,2 mln. litų.

Pastatai ir parkas

Pakruojo dvaras - vėlyvojo klasicizmo architektūros pavyzdys (vienintelis Pakruojo krašte), didžiausias išlikęs 26 dvaro pastatų kompleksas (ansamblis) Lietuvoje. Seniausi dvaro pastatai - užeiga, spirito ir alaus daryklos. Dauguma dvaro pastatų ansamblio objektų yra XVIII a. pabaigos - XIX a. pradžios.

48,2 ha plotą užimančioje dvaro teritorijoje yra 43 statiniai, apjuosti 1840 m. mūryta tvora ir daugiau nei 150 metų senumo parkas, kuriame auga apie 26 rūšių medžių.

Pastatai sujungti į 4 grupes: centrinę - reprezentacinę, dvi ūkines ir gamybinę. Yra žinoma, kad ansamblį statė vietiniai meistrai Vyčas, Svidras ir kiti. Dvaro savininkams fon Ropams patiko klasicizmas, todėl klasicizmo bruožai būdingi ir daugeliui ūkinių pastatų.

1940 metais dvare buvo dvaro rūmai, koplyčia, 9 kumetynai, 10 tvartų, 6 klojimai, 3 svirnai, alaus darykla, vėjo malūnas (pastatytas 1823 m.), vandens malūnas su lentpjūve, kalvė, garažas, skalbykla, malkinė, oranžerija, vištidė, silosinė.

Vertingiausi ansamblio pastatai - ansamblio centre esantys centriniai rūmai su portiku, retai Europoje sutinkamas romėnų akvedukų pavyzdžiu 1821 metais statytas dolomitinis arkinis tiltas-užtvanka (restauruotas 2001 m.).

Centriniai rūmai - stačiakampio formos dviejų aukštų pastatas, išsiskiria unikaliu Lietuvoje, trijų portikų panaudojimu rūmų pastate 6 kolonų pagrindinio fasado centre ir dar dviem iš abiejų šoninio fasado pusių. Rūmuose dekoru bei puikia akustika išsiskiria ovalinė šokių (dar vadinama veidrodžių) salė. Pirmame aukšte buvo gyvenamosios ir reprezentacinės patalpos, antrame aukšte - miegamieji. Ūkinis kiemas atskirtas arkomis. Pietiniame kiemo gale yra 2 svirnai. Visi statiniai pastatyti iš lauko riedulių ir skaldytų akmenų.

Gyvenvietės

1820 m. dvarui priklausė šios gyvenvietės:

Dvaro užribyje (užusieniai) 1820 m. buvo:

Literatūra

# data[].attributes.attachment_link.description
1531 m. rašytiniuose šaltiniuose yra minima Pakruojo dvarvietė. Dvaro įkūrėjas ir pirmasis savininkas buvo Rietavo tijūnas M. Vakavičius, pirmieji žinomi dvaro savininkai - Martinavičiai. Pakruojo dvarą yra valdę ir didikai Zabielos, taip pat ir J.Burba bei grafai Miunsteriai. Nuo 1780 iki 1940 m. dvarą valdė baronai fon Ropai.

# data[].attributes.location_name
Aukštumalos pažintinis takas, Aukštumalos pažintinis takas

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Aukštumalos pažintinis takas - paslaptinga vieta, kurioje keliautojai turi retą galimybę susipažinti su visame pasaulyje žinoma aukštapelke ir sužinoti apie jai būdingus augalus bei gyvūnus, pamatyti kraštovaizdį, patirti savitą ir nepakartojamą pelkės grožį bei suprasti, kad pelkė - tai ne tik žliugsintis telkinys su bedugniais ir klastingais turistų tykančiais akivarais, bet ir vienas iš nedaugelio dar likusių prieglobsčių itin retiems augalams ir gyvūnams.

Didžiulį, net 2500 hektarų, plotą užimanti Aukštumalos pelkė yra unikali savo prigimtimi - tai deltinio tipo atvira aukštapelkė, o vandeniu ji pasipildo ne tik iš kritulių, bet dar ir iš potvynių. Ši ypatinga vieta taip pat laikoma pasaulio pelkėtyros mokslo lopšiu. Aukštumalos, kūlgrinda vingiuojantis, pažintinis takas buvo nutiestas dar 18-ame amžiuje ir jungė keletą, dabar jau nebeegzistuojančių, pelkinių kaimų. Šiandien takas keliautojus vilioja smaragdinėmis pelkinių ežerėlių akimis, minkštais, raustančių spanguolių karoliais, kreivomis nykštukinėmis pušaitėmis ir paslaptingomis paukščių giesmėmis. Deja, iki mūsų tik trečdalis pelkės - vakarinė jos dalis - išlaikė natūralius bruožus ir 1995-aisiais buvo paskelbta telmologiniu draustiniu. 1993-aisiais metais Aukštumalos pelkė įrašyta į Ramsaro konvencijos tarptautinės svarbos teritorijų sąrašą, o nuo 2004-ųjų išlikusi pelkės dalis tapo Europos ekologinio tinklo "Natura 2000" dalimi.

Daugiau nei kilometro ilgio pažintinis takas lankytojams atskleidžia visas aukštapelkės grožio paslaptis, jos formavimosi istoriją bei padeda atverti pelkės gamtos lobių skrynelę: pažinti tik jai būdingas buveines, augalus ir gyvūnus, suprasti, kuo vertinga ši paslaptinga ekosistema, kaip lengvai galima ją pažeisti ir kaip sudėtinga gydyti padarytas žaizdas. Informaciniai stendai pasakoja ir kadaise buvusius, bet mūsų dienų nesulaukusius pelkininkų kaimus, pirmuosius Aukštumalos pelkės mokslinius tyrimus, aukštapelkių reljefo ypatybes ir durpių klodų metraščiuose slypinčią istorinę medžiagą. Pažintinio tako pabaigoje, prie pelkinio ežerėlio, įrengta 3 metrų aukščio apžvalgos platforma, nuo kurios atsiveria ypatingo grožio misteriška pelkės panorama. Aukštumalos pažintinis takas, neabejotinai, yra vienas gražiausių Šilutės rajone. Kito tokio tako, kuris vestų lankytojus į paslaptingą pelkės širdį, aukštapelkės plynę su tyvuliuojančiais ežerėliais, daugiau nėra.

# data[].attributes.attachment_link.title
Aukštumalos pažintinis takas | pamatykLietuvoje.lt - kelionių po Lietuvą portalas

# data[].attributes.attachment_link.description
Aukštumalos pažintinis takas - paslaptinga vieta, kurioje keliautojai turi retą galimybę susipažinti su visame pasaulyje žinoma aukštapelke ir sužinoti apie jai būdingus augalus bei gyvūnus, pamatyti kraštovaizdį, patirti savitą ir nepakartojamą pelkės grožį bei suprasti, kad pelkė - tai ne tik žliugsintis telkinys su bedugniais ir klastingais turistų tykančiais akivarais, bet ir vienas iš nedaugelio dar likusių prieglobsčių itin retiems augalams ir gyvūnams. Didžiulį, net 2500 hektarų, p...

# data[].attributes.location_name
Aukštumalos pažintinis takas, Aukštumalos pažintinis takas

# data[].attributes.location_name
Aukštumalos pažintinis takas, Aukštumalos pažintinis takas

# data[].attributes.body
Aukštumalos pažintinis takas – paslaptinga vieta, kurioje keliautojai turi retą galimybę susipažinti su visame pasaulyje žinoma aukštapelke ir sužinoti apie jai būdingus augalus bei gyvūnus, pamatyti kraštovaizdį, patirti savitą ir nepakartojamą pelkės grožį bei suprasti, kad pelkė - tai ne tik žliugsintis telkinys su bedugniais ir klastingais turistų tykančiais akivarais, bet ir vienas iš nedaugelio dar likusių prieglobsčių itin retiems augalams ir gyvūnams.

# data[].attributes.location_name
Pakruojo dvaras, Karčiamos gatvė, Pakruojis

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Kintų girininkijos pažintinis rekreacijos takas

Prieš dešimtmetį, Nemuno deltos regioniniame parke buvo įrengtas - Kintų girininkijos pažintinis rekreacijos takas su priekrantine marių ekvatorija, kur atsiveria unikalūs, magiško grožio, vaizdai į vandens platybes ir anapus marių esančią Kuršių neriją. Tako ilgis virš 2 km. Apie gyvūnus, augalus ir įvairias buveines pasakojantis maršrutas labiau mokomasis nei pažintinis. Pažintinio rekreacinio tako dirvožemiai formavosi lėkštoje lygumoje iš Kuršių marių sąnašų paveikti įvairaus amžiaus pelkėdaros procesų, apaugę pelkiniais miškais su išlikusiomis mažomis pievelėmis ir buvusių sodybų liekanomis. Įspūdingo kraštovaizdžio tako pakrantės ruožas ėmė formuotis dar prieš 13 tūkstančių metų, kuomet atsitraukė paskutinis ledynas. Tada pietinėje Kuršių marių dalyje telkšojo ežeras, o šiaurinėje dabartinių marių dalyje plytėjo įlanka, kurioje ilgainiui susiformavo išties savito kraštovaizdžio pamario žemuma-terasa.
Nendrėmis apaugusioje marių pakrantėje plyti properšos, iš kurių atsiveria akis džiuginantys ir širdį glostantys stebuklingi vaizdai į marių vandenis ir anapus jų esančią Kuršių neriją. Saulėtomis dienomis valandų valandas galima stebėti pušelėmis apaugusius kopų kontūrus, jaukias pakrančių gyvenvietes, tolumoje kyšantį Pervalkos švyturį bei plaukiojančių laivų ir jachtų mįslingus maršrutus.
Savitas pakrantės dirvožemis, hidrologinis rėžimas ir susiformavusios savitos augalų bendrijos, o taip pat unikalūs vaizdai į Kuršių marias sudaro vieningą kompleksą pažintinių vertybių. Pažintinio tako teritorijoje, Juodalksnynuose įsiterpusiose pievelėse, galima pamatyti net 120 rūšių pakrantėms būdingų augalų bei šernų, stirnų, bebrų ar ūdrų buvimo pėdsakų, o sutinkamų paukščių gausa išties stebina. Vidurinėje tako dalyje įrengti pažintiniai bokšteliai, iš kurių gerai matyti Kuršių marių ekvatorija, kur kiekvienas apsilankęs yra apdovanojamas neapsakomo grožio vaizdais bei ne tik fizine, bet ir dvasine atgaiva.

Atnaujinta: 2021-04-09

# data[].attributes.attachment_link.title
Kintų girininkijos pažintinis rekreacijos takas

# data[].attributes.attachment_link.description
Kintų girininkijos pažintinis rekreacijos takas Prieš dešimtmetį, Nemuno deltos regioniniame parke buvo įrengtas - Kintų girininkijos pažintinis rekreacijos takas su priekrantine marių ekvatorija, kur atsiveria unikalūs, magiško grožio, vaizdai į vandens platybes ir anapus marių esančią Kuršių neriją. Tako ilgis virš 2 km. Apie gyvūnus, augalus ir įvairias buveines pasakojantis maršrutas labiau mokomasis nei pažintinis.

# data[].attributes.body
Tarp Kuršių marių nendrėmis apaugusio kranto ir miško ruože telkšančios pelkės veda Kintų girininkijos įrengtas pažintinis takas. Apie gyvūnus, augalus ir įvairias buveines pasakojantis maršrutas labiau mokomasi nei pažintinis, todėl jei nepatiks enciklopediniai tekstai bus galima pasigrožėti pamario gamta.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Keliaujant 1800 m ilgio taku, galima pamatyti įvairiausių augalų, kerpių, grybų, vabzdžių, paukščių, pasigrožėti gamta, pasisvečiuoti „genio kalvėje", susipažinti su „medžio biografija". Mažieji galės paišdykauti sveikatingumo take. Maršruto pradžią ir pabaigą žymi rodyklė. Visą pažintinio tako maršrutą nurodo mediniai stulpeliai, kurių viršutinės briaunos nudažytos balta ir žalia spalvomis. Atskirus objektus žymi informaciniai stendai su trumpu aprašymu. 2009 m. takas papildytas 9 informacinėmis rodyklėmis, kurios padės lengviau rasti kelią link Parnidžio kopos. Šios rodyklės ne tik nurodo kryptį ir atstumą, bet ir informuoja apie pėsčiųjų trasą bei sveikatingumo taką, primena Parko lankymo taisykles.

# data[].attributes.attachment_link.title
Parnidžio pažintinis takas | pamatykLietuvoje.lt - kelionių po Lietuvą portalas

# data[].attributes.attachment_link.description
Keliaujant 1800 m ilgio taku, galima pamatyti įvairiausių augalų, kerpių, grybų, vabzdžių, paukščių, pasigrožėti gamta, pasisvečiuoti „genio kalvėje", susipažinti su „medžio biografija". Mažieji galės paišdykauti sveikatingumo take. Maršruto pradžią ir pabaigą žymi rodyklė. Visą pažintinio tako maršrutą nurodo mediniai stulpeliai, kurių viršutinės briaunos nudažytos balta ir žalia spalvomis.