# data[].attributes.body
Adaugă o fotografie și spune-i povestea
Plăcerile mele zilnice sunt surprinse aici!

# data[].attributes.headline
Numirea emoției: Bucurie, tristețe, uimire, mândrie, amuzament, satisfacție, relaxare, speranță, apreciere, iubire, inspirație, grijă, furie

# data[].attributes.subject
Numirea emoției: Bucurie, tristețe, uimire, mândrie, amuzament, satisfacție, relaxare, speranță, apreciere, iubire, inspirație, grijă, furie

# data[].attributes.body
Prezentarea împrejurărilor în care se manifestă
Manifestările
Încheierea

# data[].attributes.body
Eu în vara aceasta am mers în Eforie Nord. A fost foarte frumos! Am plâns când a venit ziua să plec acasă.

# data[].attributes.body
În această fotografie se observă bucuria, hărnicia și dorul de muncă.

# data[].attributes.body
Pasiunea mea preferată

# data[].attributes.body
În această poza este istoria Pământului. De la căsuțe mici la marile orașe.

# data[].attributes.body
Eu în vara asta am mers la Castelul de Lut. Era atât de frumos încât nu am vrut să plec.

# data[].attributes.body
Răsăritul privit la munte, la Păltiniș. Amintiri de neuitat

# data[].attributes.body
Emoția Frică
Emoția mea trăită în copilărie a fost atunci când eram fața în fața cu portarul la fotbal și când conduceam

# data[].attributes.body
Tristețe
Această emoție am avut-o în copilărie când părinții mei au plecat la muncă în străinătate.😢😭
Am înțeles că viața în străinătate este grea și doream ca părinții mei să fie cu mine cât mai aproape.

# data[].attributes.body
Aici am fost la Mănăstirea Tismana împreună cu părinții.

# data[].attributes.body
În aceasta fotografie se poate observa primăvara care își spune cuvântul.

# data[].attributes.body
Moment surprins pe traseul din Valea lui Stan

# data[].attributes.body
Palatul Culturii din Iași

# data[].attributes.headline
Biserica de la Păltiniș, înconjurată de zăpadă

# data[].attributes.subject
Biserica de la Păltiniș, înconjurată de zăpadă

# data[].attributes.body
Fericirea este o stare de spirit sau o emoție caracterizată prin mulțumire, dragoste, satisfacție, plăcere sau bucurie.

# data[].attributes.body
Bâlea Lac

# data[].attributes.body
Mânăstirea Sucevița

# data[].attributes.body
Ghețarul de la Scărișoara

# data[].attributes.body
Transfăgărășanul

# data[].attributes.body
Emoția mea trăită în copilărie era atunci când îmi făceam prieteni noi și atunci când îi srângeam pe părinții mei în brațe.

# data[].attributes.headline
Raluca - Palatul Memorial Alexandru Ioan Cuza

# data[].attributes.subject
Raluca - Palatul Memorial Alexandru Ioan Cuza

# data[].attributes.body
La mulți ani!

# data[].attributes.body
Hristea Claus

La mulți ani, Europa!
La mulți ani, România!

# data[].attributes.body
Noi, românii, trebuie să ne bucurăm, deoarece, facem parte dintr-o uniune prosperă: Uniunea Europeană. La mulți ani, U.E !

# data[].attributes.body
La mulți ani, Europa!

# data[].attributes.body
Ieri 09.05.2021 a fost ziua Europei. Noi, românii, sărbătorim această zi deoarece și țara noastră aparține Europei. Noi ne-am alăturat din 2007. La mulți ani, Europa!

# data[].attributes.body
Școala mea este prima din județ. Are elevi silitori, interesați de noutăți, atrași de proiecte și dornici să vină în clasa lor.

# data[].attributes.body
Casa mea

Casa mea este acel loc plăcut, în care petrec zilele libere. Este un loc liniștit și mai puțin departe de oraș. Aici am parte de liniște.

Smiley - Acasa (Official Video) - YouTube

# data[].attributes.body
Transalpina Rânca

Eu in vara 2020, am mers la Transalpina. Acolo este mai frumos decât la Transfăgărășan. Acolo este cel mai înalt punct din România. Este un aer curat și nepoluat.

# data[].attributes.body
Camera mea
Camera mea este locul în care mai nou, îmi desfăşor orele on-line, locul în care pot să-mi conturez visele şi să le dau viaţă. Este colorată, plină de inocenţa copilăriei târzii care încă mai tronează în acest spaţiu plin de zâmbete largi. Este locul în care plâng sau râd, ori, în care sunt dezamăgită sau împlinită, oricum m-aş simţi, ea mă ascultă rabdătoare, tăcând mereu.

# data[].attributes.body
Camera mea

Camera mea este vopsită în alb.
Este spațioasă și foarte deschisă.

# data[].attributes.body
la munte
Cerul albastru mă veghează când mă plimb prin pădurile înverzite. Răsăritul văzut a fost minunat.

# data[].attributes.headline
Mausoleul de la Mateiaș, Câmpulung Muscel

# data[].attributes.subject
Mausoleul de la Mateiaș, Câmpulung Muscel

# data[].attributes.body
Mausoleul Eroilor din comuna Valea Mare-Pravăț, județul Argeș, cunoscut și sub numele de Mausoleul de la Mateiaș, este un monument dedicat eroilor din Războiul de Întregire Națională dintre anii 1916-1918.

# data[].attributes.body
Un calculator, numit și sistem de calcul, computer sau ordinator, este o mașină de prelucrat date și informații conform unei liste de instrucțiuni numită program. În zilele noastre calculatoarele se construiesc în mare majoritate din componente electronice și de aceea cuvântul „calculator” înseamnă de obicei un calculator electronic. Calculatoarele care sunt programabile liber și pot, cel puțin în principiu, prelucra orice fel de date sau informații se numesc universale. Calculatoarele actuale nu sunt doar mașini de prelucrat informații, ci și dispozitive care facilitează comunicația între doi sau mai mulți utilizatori, de exemplu sub formă de numere, text, imagini, sunet sau video sau chiar toate deodată (multimedia).

# data[].attributes.body
HRISTEA CLAUS

București este capitala României. Este cel mai populat oraș și cel mai important centru industrial și comercial al țării. Populația stabilă de 1.883.425 de locuitori (2011) face ca Bucureștiul să fie printre marile orașe din Uniunea Europeană. Conform unor estimări ce iau în considerare persoanele fără domiciliu în oraș, sau în tranzit, Bucureștiul adună zilnic peste trei milioane de oameni, iar în viitor acest număr este estimat că va depăși patru milioane. La acestea se adaugă faptul că localitățile din preajma orașului, care vor face parte din viitoarea Zonă Metropolitană, însumează o populație de aproximativ 430.000 de locuitori.

# data[].attributes.body
Computerul meu este un Asus, ET2400. Asus ET2400 este un computer All-in-one, adică un computer care nu necesită o unitate PC, deoarece are în dotare componente periferice (placă video, placă audio, placă de bază etc.). Acest computer All-in-one are procesor Intel Core i3, placă video nVidia GeForce G310M, Windows 10 și Microsoft Office 2019 incluse.
Capacitatea de stocare al acestui computer este de 750 GB.

# data[].attributes.body
Pinguinii (ordinul Sphenisciformes, familia Spheniscidae) sunt un grup de păsări acvatice care nu zboară și care trăiesc exclusiv în emisfera sudică, în principal în Antarctica. Aceste păsări își prind hrana înotând și prinzând în gură peștii pe care apoi îi devorează. Există mai multe specii de pinguini, precum pinguinul regal, pinguinul imperial și pinguinul Adélie. Pe uscat par lenți, abia mișcându-se, dar în apă sunt foarte rapizi, deoarece își folosesc aripile pentru înot. De înălțime între 40 și 90 cm, au picioarele scurte, situate la extremitatea posterioară a trunchiului, penele mici și foarte dese, iar aripile scurte, improprii pentru zbor, au rol de înotătoare.
(https://ro.wikipedia.org/wiki/Pinguin)

# data[].attributes.headline
Scrie un text narativ, de minimum 150 de cuvinte, în care să prezinți o întâmplare petrecută în această vacanță și în care să inserezi o secvență descriptivă și una dialogată.

# data[].attributes.subject
Scrie un text narativ, de minimum 150 de cuvinte, în care să prezinți o întâmplare petrecută în această vacanță și în care să inserezi o secvență descriptivă și una dialogată.

# data[].attributes.body
HRISTEA CLAUS
A fost odată o zi călduroasă cu soare. Împreună cu prietenii am decis să ne ducem la casa bătrânească și părăsită din apropiere. Când am ajuns acolo, în curte am zărit niște mese așezate una lângă cealaltă pe care se zăreau niște poze vechi, alb-negru, antice, rupte.
- Andrei, ce poze sunt acestea? întrebă mirat băiatul.
- Nu știu. Ce știi tu, asta știu și eu.
Când s-au uitat la ele, văzu un bărbat și o femeie care se îmbrățișează. Nouă nu ne-a interesat asta și am continuat să investigăm. Casa era încuiată cu un lacăt și nu puteam întra, așa că Andrei a luat o piatră, a spart geamul și am intrat pe geam în casă. În casă erau trei camere, o baie și o bucătărie. În camere nu am găsit nimic, dar când am intrat în bucătărie,  am găsit o valiză mare, antică și în ea era o grămadă de euro. Când am văzut asta, credeam că visez.
- Mamă, câți euro sunt aici. (spunea Claus mirat)
În timp ce am văzut câți euro sunt, am constatat că sunt bani jurați, în care se spune dacă iei bani jurați de undeva, nu voi avea noroc la nimic. Așa că i-am lăsat acolo și am plecat în drum spre casă, dar neștiind ce să o se întâmple. Când am întrat pe uliță noastră, erau părinții noștri disperați că am plecat fără să spunem de acasă. Așa că am fost pedepsit să nu mai plec la joacă timp de o lună. Mamei nu i-am mai povestit de frica că mă ceartă cu nu am luat acei bani din acea valiză mare. Aceasta a fost o întâmplare frumoasă, că am luat o piatră în gura și am vizitat un loc nou și plin de mister pentru prima oara și mai puțin frumoasă că am rămas pedepsit la ceea ce îmi place mie.

# data[].attributes.body
Într-o zi, ne-am decis să mergem la Cluj-Napoca. Înainte de a merge acolo, Răzvan a dat admiterea din Universitatea Politehnica din București. A reușit să rezolve testul de admitere cu media 9,55. Următoarea provocare a fost să încerce la Universitatea Tehnică din Cluj-Napoca. Am mers de dimineață ca să nu ajungem seara. Am mers spre Râmnicu Vâlcea deoarece drumul de acolo este mult mai lejer față de Transfăgărășan. Până și autostrăzile sunt bine asfaltate. După aproximativ 4 ore, am ajuns la Cluj-Napoca. Ce frumos era totul! Erau magazine, parcuri, trafic fluidizat de mașini, și transport în comun modern. Îți era mare drag să locuiești acolo! Ne-am cazat într-un „apartament“ pentru ca Răzvan să participe la admiterea din Universitatea Tehnică din Cluj-Napoca.
A doua zi, după ce Răzvan a venit de la admitere l-am întrebat:
— Ai reușit?
— Nu, a fost foarte greu.
— De ce?
—Păi, am avut 30 de probleme și trebuia să le fac în două ore! Nu erau probleme foarte simple. Erau atât de complicate încât nu am putut să le fac pe toate.
Din păcate, Răzvan a reușit doar 14 răspunsuri corecte din 30.😥 Mulți n-au reușit să rezolve testul de admitere. Doar unul a făcut 29 de probleme corecte din 30. Mi-a și dat foaia cu problemele, și am văzut cât de grele sunt. Așa că la ora 3 dimineața am plecat. A durat tot aproximativ 4 ore. În acel timp m-am și odihnit. După ce am ajuns acasă, Răzvan, Maya și eu am mers la București să se înscrie la Universitatea Politehnică din București. Apoi am ajuns din nou acasă.
Mă simt mândru că Răzvan s-a înscris într-o facultate bună! Eu îi urez mult succes!🥇

# data[].attributes.body
Vara s-a sfârșit. Forfota naturii și zumzăitul albinelor s-a oprit. Un pictor înzestrat s-a gândit sa transforme tabloul multicolor al verii, jucându-se cu nuanțe de roșu, maro și galben. Rochia multicoloră a toamnei s-a așternut grațios peste pământul rece ca gheata ce parca a împietrit la vederea ei. Pomii au renunțat la veștmintele de-un verde smarald in care petalele florilor parfumate se făleau cu frumusețea lor. Vrăbiuțele au fugit grăbite din calea frigului ce urma sa pună stăpânire pe tinutul pe care acum toamna impunătoare se pregătea sa-l cucerească.Vântul mângâie blajin florile ostenite care acum săruta pământul. Soarele se ascunde sfios printre norii plumburii și nu-și mai arată fata prea des.     Este o dimineața mohorâtă de toamna. Ma pregătesc voioasa pentru a merge la bunicii mei ca sa culegem recolta bogata ce natura ne-a ajutat sa o creștem. Ajunsă acolo am văzut ca ramurile pomilor erau aplecate spre pământ pline de roade multicolore și zemoase, implorându-ma parca sa le culeg. La sfârșitul zilei am umplut beciul de darurile pe care natura ni le-a oferit. In ziua aceasta am înțeles ca fiecare anotimp are rolul lui pe pământ, iar natura fără toamna nu ar putea renaște, iar noi, oamenii nu am mai avea bucuria de a o vedea reînvie.

# data[].attributes.body
Toamna în
imagini
Din nordul cu neguri friguroase, un zvon apare tot mai clar la orizont: toamna este aproape. De ceva vreme, stă pitită după crestele amețitoarele ale munților. Așteaptă momentul oportun să pună stăpânire peste pământurile încă înverzite. Când orologiul nevăzut al universului anunță primele ore ale zilelor lui răpciune, munții fac o plecăciune în fața noului anotimp, iar toamna se arată. Cu zâmbetul său lipsit de strălucire și căldură se cuibărește în sânul naturii și începe să-și impună propriile reguli.

Pentru început, toamna își aruncă privirea asupra razelor soarelui. Căldura lui benefică o enervează. Cu un soare puternic și arzător anotimpul de aramă nu-și poate face de cap după 🤬 i-e firea. Se răstește la acesta, după care asmute asupra discului de lumină nori grei și plumburii. Dintr-o dată, soarele blând se vede prizonier al cerului încărcat de nori pufoși, aducători de ploaie, greu de pătruns cu raze discrete. Cele mai puternice raze reușesc, totuși, să treacă de sita deasă a cerului și își revarsă căldura asupra naturii avide de afecțiunea soarelui.

Acum câteva zile, am văzut o frunză ruginită, aproape să cadă care l-a rugat pe năzdrăvanul nor să nu dea ploaie. Dar acesta nu a constatat că frunza v-a muri și a început să plouă. Nu a mai durat mult și a căzut.

# data[].attributes.body
Cîrjan Sofia

# data[].attributes.body
Toamna
Toamna este o perioada unica din an,acesta ne oferă un tablou perfect de culori și peisaje spectaculoase .
Toate zilele încep la fel dar simt ca zilele de toamna sunt diferite ,aerul este mult mai curat ,frunzele prind o culoare care îți atrage ochii fără sa îți dai seama .
Îmi aduc aminte cu drag când ma îndreptam spre școala și alături de colegi mei construiam grămezi de frunze și săream in ele ca și 🤬 erau un norisor pufos .Exista o armonie in toamna și o strălucire in cerul ei ,care poate nu poate fi regăsită de-a lungul verii ca și 🤬 n-ar putea fi ,ca și 🤬 n-ar fi fost vreodată .

# data[].attributes.body
Georgescu Casian

# data[].attributes.body
Vis de toamnă

M-am trezit într-o pădure, fără amintiri legate de 🤬 am ajuns acolo.
Eram înconjurat de copacii înalți, cu frunzele colorate căzand încet pe pământ, ajutând la îndesirea covorului foșnitor ce era deja destul de înalt. Cerul era senin cu exceptia unui singur nor alb ce acoperea Soarele.
M-am uitat în jur încercând sa găsesc ceva familiar, sa ma ajute sa îmi găsesc calea înapoi acasă. Dar eram într-un loc strain. Am început sa simt frica de a rămâne pierdut 🤬 ma apasă pe piept. Am închis ochii... Simțeam 🤬 frunzele mi se strângeau de picioare și 🤬 lumea din jurul meu devine mai rece, dar și mai tăcută.
Am deschis ochii. Copacii erau dărâmați, cerul fumuriu, iar covorul s-a uscat. Dintr-o dată, un vânt puternic m-a dărâmat, dar în loc sa cad in stratul gros de frunze, m-m trezit la mine în pat.
Încă puțin amețit după trezirea din acel coșmar, m-am ridicat din pat și m-am dus la geam. Frunzele verzi de îngălbeneau. A venit toamna...

# data[].attributes.body
A sosit toamna. Frunzele capătă alte culori, iar păsările călătoare se grăbesc să plece in Țările Calde. Soarele se ascunde după norii cenușii, ramurile sunt împodobite de culoare și lumină, iar vântul potolit aduce miresme de toamnă.

Este prima zi de școală. Împreună cu cele două bune prietene ale mele mă îndrept către micul grupuleț pe care îl avem. În acesta ne aflăm noi trei și încă doi prieteni, ambii de la clase diferite.

Ajunse acolo, acestia ne salută și ne întreabă 🤬 a fost vacanța de vară. Stând să povestim, timpul trece repede, iar discursurile ținute de doamna directoare și unii profesori se sfârșesc. Împreuna cu doamna dirigintă ne îndreptăm spre clasă continuând să povestim și să glumim.

Clasa este spațioasă, ramânând chiar câteva bănci libere. Fiecare se așează la locul dorit, iar diriginta începe să vorbească.

- Bună dimineața! zice aceasta cu un glas cald. Ce mai faceți? 🤬 vi s-a părut vacanța de vară?

Fiecare își împărtășește pe rând gândurile.

- Mă bucur că v-a plăcut! Orarul vi l-am dat. Tot ce rămâne de făcut este să vă urez un început de an școlar minunat!

- Vă mulțumim! spunem noi în cor, zâmbind.

Ziua a zburat repede. Împreuna cu prietenii mei am ieșit în oraș și am încercat să uităm că vacanța de vară a trecut, anul nou școlar aducând cu el multe responsabilități și griji.

# data[].attributes.body
A sosit toamna.Lacrimile lui Septembrie udă pământul.Pădurile s-au îmbrăcat într-o haină de aramă.Culorile toamnei sunt de nedescris,de la roșul de foc până la galbenul strălucitor.Minunata verde câmpie acu-i tristă,fără viață.Soarele nu mai arde atât de tare.Toamna s-a așternut mai repede decât mă așteptam cu ea venind și prima zi de școală,care a fost diferită de alți ani.
Era o zi însorită,plină de zâmbete și veselie.Pe străzile care în timpul vacanței erau goale,se vedeau doar trupuri de proaspeți elevi care se grăbeau să ajungă să-și întâlnească noii colegi.
Eu eram gata să plec spre școală când primesc un mesaj de la doamna diriginta în care ne spune că festivitatea s-a anulat din cauza pandemiei.
Eram trista pentru că îmi doream să-mi revăd colegii și bunele mele prietene.Peste câteva ore primesc din nou un mesaj de la doamna diriginta spunând că vrea să ne vedem într-o mică oră online.Când am intrat ,doamna vorbea deja cu câțiva colegi,spunând;
-Dragi elevi ,din păcate acest an îl vom începe în online din cauza circumstanțelor!Sper ca aceasta perioada nu va dura mult și ca ne vom revedea curând!
Am mai povestit ce am făcut în vacanță, iar apoi am ieșit din conferință cu speranța că ne vom întoarce la școală cât mai repede.

# data[].attributes.body
Comoară neprețuită

Undeva, departe, departe într-o pădurice parcă ascunsă de oameni, o adiere sublimă anunță că toamna e stăpâna. Gâzele plăpânde amorțite de frig caută adăpost sub stratul gros de frunze uscate. Timidele raze ale soarelui luminează ramurile copacilor parcă împodobite cu frunze ruginii, care strălucesc ca niște monezi de aur, par o comoara. Păsările călătoare pleacă vâslind în înălțimi pe cerul trist...
Deodată printre grămezile de frunze apare un micuț arici puțin speriat si strigă:
-Bunăăă! Mă aude cineva? De ce e totul așa colorat?
De undeva din spate lui se aude o voce groasă :
-Nu mai striga, băiete! Totul este colorat deoarece frumoasa toamna și-a făcut apariția. În curând va fi mult mai frig și peste câteva luni va ninge, totul se va schimba.
Mult mai speriat ca înainte micuțul arici își luă picioarele la spinare făcând ca în urma lui să sune melodia încântătoare a frunzelor uscate...
Tăcerea își făcuse din nou apariția,totul pare un vis, un tablou plin de culoare. Păduricea noastră este una magnifică, toamna înfrumuțesează totul.

# data[].attributes.body
Toamna
Toamna a sosit! Încetul cu încetul natura își schimbă straiele verzi într-un galben maroniu. Frunzele copacilor sunt plini de nuanțe fermecătoare. Zilele devin mohorâte și nopțile lungi devin mai reci. Păsările ne părăsesc zburând spre țările calde.

Era dimineață. Cu ochii întredeschiși vedeam luminile palide ce băteau dinspre fereastră. Mi-am adus aminte că este prima mea zi de școală. Uitasem să îmi pun alarma si intrasem într-o panica ca voi întârzia. Am alergat cu cea mai mare viteză până la școală.
Odată ajunsă pe terenul din fața școlii observasem că deja preotul începuse sfeștania.

Îmi văzusem și colegii așezați într-un rând lângă doamna dirigintă. Începusem să vorbim  despre 🤬 ne-am petrecut vara, râzând în hohote la câte s-au întâmplat. Nu trecuse mult timp și doamna dirigintă ne anunță să intrăm în clasă.
Am intrat și mi-am acupat locul împreună  cu colega mea de bancă. Doamna dirigintă  ne spune:
- Dragi elevi bun venit la școală!
Începuse sa ne vorbească de începutul noului an școlar și 🤬 ia fost dor de noi toți. Ne împarte la fiecare orarul și am plecat lăsându-i florile doamnei.
După ce am ieșit am mai stat afară cu colegii iar după m-am îndreptat spre casă pregatindu-mă pentru următoarea zi.