# data[].attributes.headline
«Тепла підлога» сьогодні 

# data[].attributes.body
«Тепла підлога» сьогодні є доволі популярною та достатньо поширеною технологією для забезпечення теплового комфорту у помешканні. Але питання реалізації постають й досі. Яким чином можна отримати гарантовану якість та правильність налаштування при збалансованості «теплої підлоги», не покладаючись виключно на майстерність монтажників? Пропонуємо покрокову інструкцію як можна налагодити «теплу підлогу» за допомогою спеціалізованих монтажних комплектів

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
DEVI Україна

# data[].attributes.attachment_link.title
Монтаж теплої підлоги DEVI

# data[].attributes.body
https://electrica-shop.com.ua/ua/articles/98.ukladannya_teployi_pidlogi

# data[].attributes.headline
Антиобледеніння система

# data[].attributes.subject
Антиобледеніння система

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Антиобледені́ння покрі́влі - захист поверхні даху, ринв та водостоків від намезання талої води, снігу, льоду шляхом встановлення туди електропідігріву.

Застосовується спеціальний нагрівальний кабель з зовнішньою оболонкою стійкою до опроміненьння Сонця та широкого діапазону температур.

Система нормується ДСТУ-Н Б В.2.5-78:2014 "Настанова з улаштування антикригових електричних кабельних систем на покриттях будівель і споруд та в їх водостоках" (дійсний з 01.07.15).

Система антиобледеніння дозволяє:

запобігти утворенню масивної льодової маси, яка є небезпечною для життя людей, що в свою чергу, може стати причиною значних матеріальних збитків;

зменшити механічне навантаження на елементи покрівлі;

не допустити затримку води на поверхні покрівлі в осінньо-весняний період через водостоки і жолоби;

не проводити механічне очищення покрівлі, через яке різко знижується термін її служби.

# data[].attributes.attachment_link.title
Антиобледеніння система

# data[].attributes.attachment_link.description
Антиобледені́ння покрі́влі - захист поверхні даху, ринв та водостоків від намезання талої води, снігу, льоду шляхом встановлення туди електропідігріву. Застосовується спеціальний нагрівальний кабель з зовнішньою оболонкою стійкою до опроміненьння Сонця та широкого діапазону температур. Система нормується ДСТУ-Н Б В.2.5-78:2014 "Настанова з улаштування антикригових електричних кабельних систем на покриттях будівель і споруд та в їх водостоках" (дійсний з 01.07.15).

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
DEVI Україна

# data[].attributes.attachment_link.title
Системи антиобледеніння покрівлі, водостічні канали

# data[].attributes.attachment_link.provider_name
Опалення та вентиляція вашої оселі

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Переваги підлогового обігріву (скорочено - ТП) перед звичайними батареями добре відомі. Тому деякі власники квартир і приватних будинків бажають зробити теплу підлогу, а теплоносій подати від існуючої радіаторної системи.

Тут виникає ряд труднощів - треба змонтувати і правильно підключити водяну теплу підлогу від опалення, щоб температура води в петлях лишалася у межах 55-60 °C. Та перша задача - переконатися в технічній можливості монтажу "пирога" ТП і підключення до існуючих магістралей з найменшими витратами.

Як вмістити "пиріг" у кімнату з низькими порогами

З такою проблемою стикаються майже усі домовласники, які вирішили влаштувати підлогове опалення в обжитому будинку або міській квартирі. Суть питання: висоти порогів вхідних чи міжкімнатних дверей недостатньо для монтажу повноцінного "пирога" теплої водяної підлоги зі стяжкою (дивимося креслення нижче).

Розберемо склад монолітного нагрівального контуру, що вкладається на міжповерхове чи підвальне перекриття:

1. Гідроізоляція - бітумна обмазка, частіше - поліетиленова плівка.

2. Утеплювач - екструзійний пінополістирол мінімальною товщиною 30 мм або пінопласт 5 см.

3. Демпферна стрічка вздовж стін кімнати.

4. Нагрівальна труба (зазвичай металопластик чи зшитий поліетилен діаметром 16 х 2 мм), укладена равликом або змійкою.

5. Стяжка цементно-піщана 8.5 см завтовшки.

6. Підлогове покриття (іноді під ним робиться пароізоляційний прошарок). Товщина залежить від матеріалу, ламінат і лінолеум займе до 1 см, керамічна плитка з клейовою сумішшю - близько 20 мм.

Важливий нюанс. Якщо монолітна тепла підлога влаштовується на грунті, товщину утеплювача треба збільшити. Пінопласт - мінімум до 100 мм, екструзійний "Піноплекс" - 60 мм. Щільність обох матеріалів має складати 35 кг/м³.

Разом загальна висота "пирога" з покриттям з ламінату становить 85 + 30 + 10 = 125 мм. Настільки високі пороги не передбачає ні один нормальний господар. Як вирішити проблему і реалізувати підлоговий обігрів в такій ситуації:

1. Демонтувати існуючу стяжку до самої основи - грунту чи плити перекриття.

2. Замість теплоізоляційного шару полістиролу вкладати мультифольгу 1 см завтовшки.

3. Зменшити висоту стяжки до 60 мм. Конструкцію доведеться підсилювати металевою сіткою 150 х 150 х 4 і 100 х 100 х 5 мм, що застосовується при муруванні цегляних стін.

4. Використовувати настильні системи - "суху" теплу підлогу, монтовану в дерев'яних будинках без стяжки. Сумарна товщина такого "пирога" становитиме 6-10 см.

5. Обігрівати підлогове покриття електричною карбоновою плівкою замість водяних контурів.

Довідка. Єдине приміщення квартири, де пороги залишаються високими, - це балкон і лоджія. Там викручуватися не доведеться, зазвичай моноліт вільно поміщається разом з теплоізоляцією.

Деякі доморощені умільці не кладуть утеплювач зовсім або зменшують стяжку до 4 см. У першому випадку половина теплоти труб піде в підвал, грунт чи до сусідів. Сценарій для тонкої стяжки: моноліт розширюватиметься від нагрівання та незабаром потріскається.

Як краще робити теплу підлогу в приміщеннях багатоквартирного будинку, більш детально і доступно розповість експерт на відео:

Підключення від центрального опалення

За законодавством України та інших країн колишнього СРСР, самовільне втручання в систему централізованого теплопостачання заборонене. Простіше кажучи, за підключення додаткових приладів опалення та теплої підлоги отримаєте чималий штраф і припис демонтувати зайві обігрівачі.

Примітка. Аналогічні заходи і відповідальність передбачена за приєднання ТП до централізованої мережі гарячого водопостачання (ГВП).

Як виявляється самовільне приєднання до централізованого опалення:

сусідні квартири отримують менше тепла, мешканці починають писати скарги, комісія від компанії-постачальника послуг виявляє вашу модернізацію;

через перепади тиску чи неякісний монтаж трапляється прорив і затоплення нижньої квартири;

відповідальні особи зазначають велику різницю між показаннями загальнобудинкового лічильника і квартирних приладів обліку теплової енергії;

якщо підключити контури теплої підлоги послідовно з батареями, зростає гідравлічний опір всієї гілки, проток зменшується, у квартирах по цьому стояку стає холодніше.

Деякі "хитруни" радять приєднувати петлі ТП через пластинчастий теплообмінник, щоб ізолювати контури від центрального опалення. Так, гідравлічний опір мережі не зросте, а прорив труби не приведе до серйозного затоплення. Але ж кількість відібраного тепла все одно збільшиться.

Як робити підігрів підлоги законним шляхом:

1. Звернутися в теплопостачальну організацію із заявою і отримати дозвіл.

2. Разом з дозвільним документом отримати технічні умови на монтаж і підключення підлогових контурів.

3. Розробити і узгодити проект.

4. Самому змонтувати систему і здати в експлуатацію.

Визнаємо, що переважна більшість заявників отримує відмову на стадії звернення. Виняток робиться для мешканців новобудов з індивідуальним підключенням квартирного опалення до стояків. Якщо ж ви вирішили на власний розсуд врізати контури опалення в мережу теплопостачання, переходьте до вивчення наступного розділу.

Варіанти підключення

Щоб забезпечити нормальну роботу контурів ТП і отримати довгоочікуване відчуття комфорту, необхідно вирішити 2 питання:

1. Подати в труби нагрівальних контурів теплоносій з температурою не вище 50 °C (максимум - 55 °C). Перегріта підлога викликає у більшості людей дискомфорт, оптимальний показник температури фінішного покриття становить 26 °C.

2. Забезпечити необхідну витрату теплоносія в радіаторах і петлях підлогового обігріву. Якщо діаметр подавальної магістралі замалий або циркуляційний насос не розвиває потрібну продуктивність, батареї і тепла підлога грітиме однаково погано.

Розглянемо кілька схем, що дозволяють підключити водяну теплу підлогу до діючої системи опалення. Розглянемо, як вдасться вирішити питання з температурою і витратою теплоносія в кожному варіанті:

пряме з'єднання з двотрубною радіаторної мережею;

те саме, із застосуванням регулюючих термостатичних головок;

врізка в основну магістраль однотрубної системи з додатковим насосом;

повноцінне під'єднання окремою трубою від котла.

Пряме приєднання до радіаторної мережі

Врізка контуру ТП в магістралі двотрубної розводки непогано функціонуватиме за наступних умов:

сумарна опалювана площа відносно невелика - до 100 квадратів;

джерело тепла - газовий котел, здатний підтримувати температуру теплоносія в межах 40-50 °C;

циркуляційний насос, встановлений в котельні, має достатню продуктивність;

тепла підлога обігріватиме невеличкі кімнати - ванну, кухню.

Пряма схема під'єднання має право на життя, але є недосконалою. Судіть самі: воді набагато простіше рухатися шляхом меншого опору далі по магістралі, ніж затікати в довгу трубу нагрівального контуру.

Момент другий: під час серйозних холодів ви самі піднімете температуру в котлі, поверхня підлоги нагріється, у приміщенні стане душно. Ванна кімната, вкрита кахлем, перетвориться на баню. Зауважте: інтенсивний обігрів санвузла потрібен не завжди, у відсутність людей контур працюватиме даремно.

Довідка. Як ще роблять домашні винахідники: включають контур ТП послідовно, у розрив зворотної магістралі, що йде від батарей до теплогенератора. А потім дивуються, чому не працює тепла підлога разом з радіаторами. Причина - підвищення гідравлічного опору гілки і зменшення витрати теплоносія.

Використання клапанів RTL

Вирішити питання з регулюванням температури води у разі прямого приєднання теплої підлоги допоможуть спеціальні термоголовки RTL. Автоматичний клапан ставиться на зворотному трубопроводі і легко налаштовується на певну температуру. Алгоритм роботи виглядає так:

1. Поки температура теплоносія не досягла встановленої на термоголовці величини, він спокійно циркулює трубою підлогового контуру.

2. Коли температура води підвищиться до налаштованого порогу, привід головки закриє термостатичний клапан. Циркуляція зупиниться, теплоносій остигатиме.

3. Після охолодження води термостат відкриє прохід, циркуляція відновиться.

Довідкова інформація. Європейська фірма Oventrop давно пропонує готове рішення - блоки UniBox, що вбудовуються в стіну. Усередині стоїть термоголовка типу RTL, рукоятка настройки виведена назовні. Є версії з двома клапанами - перший регулює витрату теплоносія за температурою зворотного потоку, другий - навколишнього повітря.

Недоліком рішення є обмеження довжини трубопроводу. Якщо протяжність петлі перевищить 50 м, ТП працюватиме нерівномірно через підвищений опір. Для опалення кімнат середньої і великої площі доведеться розбити теплу підлогу на 2-3 контури і стільки ж монолітів, розділених деформаційними швами, як показано на кресленні.

Тепер про плюси:

обігрів теплою підлогою можна організувати в будь-якому приміщенні, не прив'язуючись до котла і топкової;

ціна пристрою суттєво менша за вартість змішувального вузла і додаткового насоса;

якщо батареї обладнані повітряними термоголовками, система ТП зможе працювати влітку, радіатори відключатимуться самі.

Описана схема також підійде для приєднання підлогового обігріву до двотрубної мережі централізованого теплопостачання. Але врахуйте один нюанс: брудний теплоносій здатен досить швидко засмітити термостатичний клапан та вивести його з ладу. Про роботу головок RTL розповість майстер на відео:

Чи можна підключитися до однотрубної системи

Щоб живити теплу підлогу водою від однотрубної "ленінградки", доведеться своїми руками зібрати змішувальний вузол і поставити другий насос, як показано на схемі. Для нормального функціонування системи треба дотриматися наступних правил:

внутрішній діаметр загальної магістралі - не менше DN25, максимальне число радіаторів у кільці - 5 штук;

приєднання петлі ТП робиться до зворотного трубопроводу після усіх батарей;

мінімальна відстань між врізками подачі і зворотної гілки ТП - 30 см;

для підтримки температури в контурі ставиться триходовий змішувальний клапан.

Примітка. Подібну схему використовують господарі квартир для несанкціонованого підключення ТП до центрального опалення старого типу - однотрубних вертикальних стояків.

Триходовий клапан - спрощеної конструкції, здатний готувати воду з фіксованою температурою 45-50 °C. Насос "ганяє" теплоносій контуром, а клапан підмішує порції гарячої води з основної магістралі.

На практиці схема застосовується досить рідко. Причина - нестабільність роботи та розбалансування радіаторів, приєднаних до одної труби "ленінградки". Коли триходовий вентиль відкривається і підживлює нагрівальний контур, тиск насоса передається до основної магістралі, витрата води у батареях змінюється.

Порада. Якщо хочете зібрати надійну схему теплої підлоги своїми руками, краще проведіть 2 окремих трубопроводи від котла. Маніпуляції з однотрубною радіаторною мережею досить непередбачувані.

Традиційна схема з вузлом підмішування

Якщо необхідно влаштувати підлоговий підігрів у кожній кімнаті двоповерхового будинку, підключатися до існуючого радіаторного опалення не можна. Треба прокладати окремі трубопроводи та встановлювати розподільну гребінку. Які є варіанти під'єднання:

якщо протяжність контурів не перевищує 50 м (підводки до колектора теж рахуємо), на гребінку ставляться термоголовки, що реагують на температуру зворотного потоку;

змішувальний вузол з колектором і двоходовим клапаном;

те саме, тільки з триходовим термостатичним вентилем.

У першому випадку принцип дії не відрізняється від роботи однієї петлі через головку RTL. Регулятори стоять на гребінці і керують кожним контуром окремо, як це зроблено на фото. Циркуляцію забезпечує основний насос, розташований в котельній чи в настінному газовому котлі.

В другій схемі гарячу воду підмішує двоходовий клапан, встановлений на подачі і керований термоголовкою з виносним температурним датчиком. Останній ховається в трубі колектора або прикручується до неї зовні.

Коли температура теплоносія на подачі збільшується, рідина з колби датчика тисне шток клапана і той закривається. Схема передбачає встановлення додаткового насоса, який перекачуватиме воду з усіх петель ТП.

Схема з триходовим клапаном, чий принцип роботи описаний вище, більш досконала та розрахована на солідну витрату теплоносія в теплій підлозі. Недолік обох варіантів - велика ціна обладнання і складність монтажу. Деталі про складання гребінки і способи підключення нагрівальних контурів викладені окремою публікацією.

Вказівки з монтажу теплої підлоги

Якщо ви залагодили всі питання, що стосуються укладання "пирога" і вибору схеми підключення, можна переходити до заливки нагрівальних плит. Але спочатку з'ясуйте теплову потужність контурів, діаметр і відстань між трубами, користуючись нашою інструкцією.

Перед монтажем вирівняйте поверхню і ретельно приберіть сміття. При влаштуванні стяжки на грунті підготуйте утрамбовану піщану подушку або підбетонку 4 см завтовшки. Технологія заливки монолітної теплої підлоги виглядає так:

1. Виконайте гідроізоляцію з полотнищ плівки, розкладених по площі кімнати з напуском один на одного 100-150 мм. Стики якісно проклейте скотчем, по краях зробіть напуски на стіни висотою до рівня майбутньої чистої підлоги.

2. Нижню частину стін, що контактує зі стяжкою, оклейте демпферною стрічкою по периметру, як показано на фото. Напуск гідроізоляційної плівки має лишитися над демпфером.

3. Щільно укладіть теплоізоляційні плити впритул одна до одної. Розгортаючи бухту і випрямляючи трубу, розкладіть петлі контурів з потрібним кроком. Кріплення трубопроводу до утеплювача робиться пластиковими скобами з інтервалом 35-40 см.

4. Виведіть кінці петель до місця підключення - колектора чи магістралей радіаторного опалення. Контур заповніть водою, виженіть повітря і перевірте герметичність тиском 3-4 Бар.

Примітка. Якщо планується заливка тонкої стяжки (6 см), зверху полістирольних плит постеліть армуючу сітку. Всередині майбутнього моноліту труби не з'єднуйте, кладіть тільки цільні, без стиків.

Залишивши петлі наповненими водою (щоб не спливали і не зминалися під вагою бетону), зробіть цементно-піщаний розчин з готової сухої суміші та залийте стяжку. Продовжуйте роботи через 4 тижні - стільки часу потрібно для повного затвердіння.

Заключний висновок

Прислухаючись до думки майстрів-сантехніків і експертів, дамо наостанок рекомендацію: намагайтеся уникнути підключення водяної теплої підлоги до робочих гілок опалення. Нагрівальні контури ТП краще зав'язувати прямо на котел, тоді підлоговий обігрів зможе функціонувати незалежно від батарей, навіть влітку. Процес розкладки труб і заливки бетонної стяжки дивіться в останньому відео.

# data[].attributes.attachment_link.title
Як зробити теплу підлогу від опалення, як підключити до системи

# data[].attributes.attachment_link.description
Переваги підлогового обігріву (скорочено - ТП) перед звичайними батареями добре відомі. Тому деякі власники квартир і приватних будинків бажають зробити теплу підлогу, а теплоносій подати від існуючої радіаторної системи. Тут виникає ряд труднощів - треба змонтувати і правильно підключити водяну теплу підлогу від опалення, щоб температура води в петлях лишалася у межах 55-60 °C.