# data[].attributes.attachment_link.title
Упровадження нових програм з інформатики

# data[].attributes.body
def solve(number):
print ("%d %d\n" % (number/10, number%10))

solve(int(input()))

# data[].attributes.attachment_link.title
Знаю, вмію, навчусь

# data[].attributes.attachment_link.title
Проста задача

# data[].attributes.attachment_link.title
Друзі Степана

# data[].attributes.attachment_link.title
Середнє з чисел

# data[].attributes.headline
На відміну від інших предметів, у інформатиці трапляються випадки, коли окремі питання учні можуть знати краще, ніж учитель, тобто відбувається взаємо навчання учня і вчителя.

# data[].attributes.subject
На відміну від інших предметів, у інформатиці трапляються випадки, коли окремі питання учні можуть знати краще, ніж учитель, тобто відбувається взаємо навчання учня і вчителя.

# data[].attributes.headline
Особливості курсу інформатики, що виділяють його з інших шкільних предметів, такі: динамічність змісту курсу шкільної інформатики; відсутність загальноприйнятого серед учителів розуміння інформатики як науки і як навчального предмета; неоднозначність розуміння цілей навчання; розмаїття орієнтацій у чинних підручниках; тенденція до інтеграції шкільної освіти; тенденція до зниження віку навчання інформатики та ін.

# data[].attributes.subject
Особливості курсу інформатики, що виділяють його з інших шкільних предметів, такі: динамічність змісту курсу шкільної інформатики; відсутність загальноприйнятого серед учителів розуміння інформатики як науки і як навчального предмета; неоднозначність розуміння цілей навчання; розмаїття орієнтацій у чинних підручниках; тенденція до інтеграції шкільної освіти; тенденція до зниження віку навчання інформатики та ін.

# data[].attributes.body
У контексті «перевернутого навчання» постає питання: як зацікавити дітей вдома вивчати матеріал на випередження, коли і звичайні домашні завдання учні виконують не завжди якісно. Мабуть єдиний спосіб вирішення цієї проблеми полягає в тому, що відеоуроки, відеолекції чи підручники, які використовуються в даній методиці повинні бути цікавими, насиченими і зрозумілими не лише вчителю, а й школяреві. Роль підручника у сучасному світі суттєво змінилася. Підручник, в ідеалі, повинен не лише містити фактичний матеріал майбутнього уроку, який, до речі, можна знайти будь-де в Інтернеті, а саме бути цікавим, і зрозумілим, відповідати віковим особливостям сприйняття інформації учнями, враховувати міжпредметні зв’язки! Часто-густо шкільні підручники пишуться вузькими спеціалістами без консультування з дитячими психологами, а також без урахування рівня навчальних досягнень учнів з інших предметів, починаючи від швидкості читання і закінчуючи математикою, фізикою, мовами, літературою, історією, тощо. Якщо шкільні підручники не враховуватимуть усього переліченого, то їх роль і корисність з розвитком доступності до мережі Інтернет в школах зійде нанівець, бо навчання за такими «підручниками», особливо за «перевернутою» методикою, мало чим відрізнятиметься від навчання за матеріалами самостійно знайденими учнями на різноманітних Інтернет-ресурсах.

# data[].attributes.headline
Основними елементами пропонованої методики є:· використання лаконічних (не більше 5-6 стор. на урок) навчальних підручників;· попереднє ознайомлення учнів вдома з новим навчальним матеріалом;· на уроці – короткі пояснення до нового навчального матеріалу затекстом підручника;

# data[].attributes.subject
Основними елементами пропонованої методики є:· використання лаконічних (не більше 5-6 стор. на урок) навчальних підручників;· попереднє ознайомлення учнів вдома з новим навчальним матеріалом;· на уроці – короткі пояснення до нового навчального матеріалу затекстом підручника;

# data[].attributes.body
Самостійна робота з електронними матеріалами, з використанням персонального комп'ютера, КПК, мобільного телефону, DVD-програвача, телевізора;
Отримання консультацій, порад, оцінок у віддаленого (територіально) експерта (викладача), можливість дистанційної взаємодії;
Створення розподіленої спільноти користувачів (соціальних мереж), провідних загальну віртуальну навчальну діяльність;
Своєчасна цілодобова доставка електронних навчальних матеріалів;
Стандарти і специфікації на електронні навчальні матеріали та технології, дистанційні засоби навчання;
Формування та підвищення інформаційної культури в усіх керівників підприємств та підрозділів групи і оволодіння ними сучасними інформаційними технологіями, підвищення ефективності своєї звичайної діяльності;
Освоєння і популяризація інноваційних педагогічних технологій, передача їх викладачам;
Можливість розвивати навчальні веб-ресурси;
Можливість у будь-який час і будь-якому місці отримати сучасні знання, що перебувають у будь-якій доступній точці світу;
Доступність вищої освіти особам з особливостями психофізичного розвитку.
До E-learning відносяться електронні підручники, освітні послуги та технології.

# data[].attributes.headline
Дистанційне навчання                    

# data[].attributes.subject
Дистанційне навчання                    

# data[].attributes.body
Начання в класі
Навчання через інтернет

# data[].attributes.body
Net Support School;

# data[].attributes.headline
Viber Telegram  Zoom Goole Клас Goole Meet

# data[].attributes.subject
Viber Telegram  Zoom Goole Клас Goole Meet

# data[].attributes.headline
Гейміфікація – (англ. «game» - гра) – це використання ігрових елементів та ігрових механік в неігровому контексті для досягнення реальних цілей. Основна задача – захопити в процес навчання, мотивувати на виконання потрібної дії через визначені ігрові механіки. Гейміфікація  навчання – це все про позитивні емоції, щирий інтерес, багато веселощів і постійний розвиток. Чому ігри такі популярні серед дітей? В чому їхній секрет? Все просто. Вони гуртують дітей незалежно від віку. Ігри використовують мотиваційні інструменти, які заохочують грати дітей все більше і більше…У наш час, освіта вже гейміфікована. Зокрема популярними й зрозумілими прикладами є дошки пошани, система оцінювання в молодшій школі (замість 5- чи 12-бальної системи— відмітки у вигляді сонечка, хмаринки тощо), змагання між класами за символічну «валюту», використання ігрових елементів безпосередньо під час уроків тощо. Гейміфікація може використовуватися для того щоб:	Формування певних навичок, або поведінки.	Візуалізація та підкреслення таких дій і навичок, які важко продемонструвати за допомогою традиційних методик.	Щоб захопити учнів і створити своєрідне змагання між ними.	Щоб учні самі могли спостерігати за власним прогресом.Елементи гейміфікації за професором Вербахом:	Динаміка гри;	Принципи роботи;	Компоненти гейміфікації.У  грі часу більше не існує, розпочинається індивідуальність, свідомість, діяльність – все це зливається в одне…  У стані «потоку», будь яке рішення легко, плавно й безперешкодно призводить до іншого рішення. Розв’язок проблем відбувається швидко, вони просто змиваються потоком остаточної роботи. Отже чому??? 	Діти отримують задоволення від перемоги;	Не бояться програвати, тому що завжди можна почати все з нуля;	Цікавий процес.Що дає впровадження гейміфікації:	Допомагає вчителю мотивувати дітей і залучати їх до навчання;	Розвиває різні розумові навички, просторову уяву та реакцію;	Дозволяє дітям вчитися в інтерактивному середовищі, де вони можуть тренуватися, робити помилки і виправляти їх;	Може містити практичні приклади понять і правил, які було б важко пояснити в класі;	Дозволяє вчителю організувати самостійну роботу учнів і т.д.

# data[].attributes.subject
Гейміфікація – (англ. «game» - гра) – це використання ігрових елементів та ігрових механік в неігровому контексті для досягнення реальних цілей. Основна задача – захопити в процес навчання, мотивувати на виконання потрібної дії через визначені ігрові механіки. Гейміфікація  навчання – це все про позитивні емоції, щирий інтерес, багато веселощів і постійний розвиток. Чому ігри такі популярні серед дітей? В чому їхній секрет? Все просто. Вони гуртують дітей незалежно від віку. Ігри використовують мотиваційні інструменти, які заохочують грати дітей все більше і більше…У наш час, освіта вже гейміфікована. Зокрема популярними й зрозумілими прикладами є дошки пошани, система оцінювання в молодшій школі (замість 5- чи 12-бальної системи— відмітки у вигляді сонечка, хмаринки тощо), змагання між класами за символічну «валюту», використання ігрових елементів безпосередньо під час уроків тощо. Гейміфікація може використовуватися для того щоб:	Формування певних навичок, або поведінки.	Візуалізація та підкреслення таких дій і навичок, які важко продемонструвати за допомогою традиційних методик.	Щоб захопити учнів і створити своєрідне змагання між ними.	Щоб учні самі могли спостерігати за власним прогресом.Елементи гейміфікації за професором Вербахом:	Динаміка гри;	Принципи роботи;	Компоненти гейміфікації.У  грі часу більше не існує, розпочинається індивідуальність, свідомість, діяльність – все це зливається в одне…  У стані «потоку», будь яке рішення легко, плавно й безперешкодно призводить до іншого рішення. Розв’язок проблем відбувається швидко, вони просто змиваються потоком остаточної роботи. Отже чому??? 	Діти отримують задоволення від перемоги;	Не бояться програвати, тому що завжди можна почати все з нуля;	Цікавий процес.Що дає впровадження гейміфікації:	Допомагає вчителю мотивувати дітей і залучати їх до навчання;	Розвиває різні розумові навички, просторову уяву та реакцію;	Дозволяє дітям вчитися в інтерактивному середовищі, де вони можуть тренуватися, робити помилки і виправляти їх;	Може містити практичні приклади понять і правил, які було б важко пояснити в класі;	Дозволяє вчителю організувати самостійну роботу учнів і т.д.

# data[].attributes.headline
Нині комп’ютеризація навчального процесу розглядається як один з найбільш перспективних напрямів підвищення якості освіти. Цій проблемі приділяється значна увага як на рівні центральних органів управління освітою, так і на рівні навчальних закладів освіти. Проте масштабна комп’ютеризація навчального процесу у ЗНЗ – складна проблема, яка потребує тривалої цілеспрямованої роботи й постійної уваги.Використання комп’ютерних програм, електронних засобів навчального призначення значно підвищують якість навчання, але при використанні ІКТ в навчально-виховному процесі в загальноосвітніх навчальних закладах виникли проблеми:недостатнє матеріально-технічне та науково-методичне забезпечення навчальних закладів;недостатньо розроблені методики використання сучасних інформаційних технологій навчання у навчальному процесі під час вивчення усіх навчальних предметів;недостатня підготовка педагогічних кадрів до використання в навчальному процесі засобів сучасних інформаційно-комунікаційних технологій;відсутність у вчителів мотивації щодо використання сучасних інформаційних технологій навчання.Впровадження інформаційних технологій у навчально-пізнавальну діяльність учнів – це один із шляхів. Комп’ютери мають перейти із класу інформатики у навчальні класи. Особливої актуальності набуває проблема розробки, створення та впровадження розвивальних освітніх програм, які сприятимуть адаптації учнів до життя в інформаційному суспільстві. В кожному ЗНЗ створюються необхідні соціальні, психологічні, педагогічні умови для опанування учнями школи сучасних інформаційних технологій і розроблення методики використання їх в навчально-виховному процесі.Зміни у підходах до навчання створили умови для перебудови особистісних установок взаємодії учителя з учнями. Вчитель зобов’язаний виступати у ролі творчого керівника, спрямувати учнів від статичних знань до динамічних.Основними принципами роботи учителя, як консультанта і помічника, стали відкритість, впевненість у можливостях і здібностях учнів, бачення внутрішнього світу і можливостей кожної дитини. Роль учителя стала більш активною. Учителі створюють сприятливі умови для розкриття і розвитку учнів. Стрімкі темпи інформатизації суспільства та розвитку Інтернет - технологій актуалізують проблему формування інформаційної компетентності підростаючого покоління, яка наразі виступає одним із потужних чинників успішності навчальної, професійної, суспільної та інших видів діяльності молодої людини.Впровадження інноваційних моделей навчального процесу передбачає вміння вчителів - предметників користуватися засобами новітніх інформаційних технологій. Структурна побудова заняття з використанням ІКТ змінює саму суть навчального процесу, занурюючи його в спілкування, де ролі вчителя й учня врівноважені: обидва працюють для того, щоб навчатися, ділитися своїми знаннями, досягненнями свого життєвого досвіду. Важливим тут є не те, як багато діти знають, а як вони дізналися і що робитимуть зі своїми знаннями.

# data[].attributes.subject
Нині комп’ютеризація навчального процесу розглядається як один з найбільш перспективних напрямів підвищення якості освіти. Цій проблемі приділяється значна увага як на рівні центральних органів управління освітою, так і на рівні навчальних закладів освіти. Проте масштабна комп’ютеризація навчального процесу у ЗНЗ – складна проблема, яка потребує тривалої цілеспрямованої роботи й постійної уваги.Використання комп’ютерних програм, електронних засобів навчального призначення значно підвищують якість навчання, але при використанні ІКТ в навчально-виховному процесі в загальноосвітніх навчальних закладах виникли проблеми:недостатнє матеріально-технічне та науково-методичне забезпечення навчальних закладів;недостатньо розроблені методики використання сучасних інформаційних технологій навчання у навчальному процесі під час вивчення усіх навчальних предметів;недостатня підготовка педагогічних кадрів до використання в навчальному процесі засобів сучасних інформаційно-комунікаційних технологій;відсутність у вчителів мотивації щодо використання сучасних інформаційних технологій навчання.Впровадження інформаційних технологій у навчально-пізнавальну діяльність учнів – це один із шляхів. Комп’ютери мають перейти із класу інформатики у навчальні класи. Особливої актуальності набуває проблема розробки, створення та впровадження розвивальних освітніх програм, які сприятимуть адаптації учнів до життя в інформаційному суспільстві. В кожному ЗНЗ створюються необхідні соціальні, психологічні, педагогічні умови для опанування учнями школи сучасних інформаційних технологій і розроблення методики використання їх в навчально-виховному процесі.Зміни у підходах до навчання створили умови для перебудови особистісних установок взаємодії учителя з учнями. Вчитель зобов’язаний виступати у ролі творчого керівника, спрямувати учнів від статичних знань до динамічних.Основними принципами роботи учителя, як консультанта і помічника, стали відкритість, впевненість у можливостях і здібностях учнів, бачення внутрішнього світу і можливостей кожної дитини. Роль учителя стала більш активною. Учителі створюють сприятливі умови для розкриття і розвитку учнів. Стрімкі темпи інформатизації суспільства та розвитку Інтернет - технологій актуалізують проблему формування інформаційної компетентності підростаючого покоління, яка наразі виступає одним із потужних чинників успішності навчальної, професійної, суспільної та інших видів діяльності молодої людини.Впровадження інноваційних моделей навчального процесу передбачає вміння вчителів - предметників користуватися засобами новітніх інформаційних технологій. Структурна побудова заняття з використанням ІКТ змінює саму суть навчального процесу, занурюючи його в спілкування, де ролі вчителя й учня врівноважені: обидва працюють для того, щоб навчатися, ділитися своїми знаннями, досягненнями свого життєвого досвіду. Важливим тут є не те, як багато діти знають, а як вони дізналися і що робитимуть зі своїми знаннями.

# data[].attributes.headline
Нині комп’ютеризація навчального процесу розглядається як один з найбільш перспективних напрямів підвищення якості освіти. Цій проблемі приділяється значна увага як на рівні центральних органів управління освітою, так і на рівні навчальних закладів освіти. Проте масштабна комп’ютеризація навчального процесу у ЗНЗ – складна проблема, яка потребує тривалої цілеспрямованої роботи й постійної уваги.Використання комп’ютерних програм, електронних засобів навчального призначення значно підвищують якість навчання, але при використанні ІКТ в навчально-виховному процесі в загальноосвітніх навчальних закладах виникли проблеми:недостатнє матеріально-технічне та науково-методичне забезпечення навчальних закладів;недостатньо розроблені методики використання сучасних інформаційних технологій навчання у навчальному процесі під час вивчення усіх навчальних предметів;недостатня підготовка педагогічних кадрів до використання в навчальному процесі засобів сучасних інформаційно-комунікаційних технологій;відсутність у вчителів мотивації щодо використання сучасних інформаційних технологій навчання.Впровадження інформаційних технологій у навчально-пізнавальну діяльність учнів – це один із шляхів. Комп’ютери мають перейти із класу інформатики у навчальні класи. Особливої актуальності набуває проблема розробки, створення та впровадження розвивальних освітніх програм, які сприятимуть адаптації учнів до життя в інформаційному суспільстві. В кожному ЗНЗ створюються необхідні соціальні, психологічні, педагогічні умови для опанування учнями школи сучасних інформаційних технологій і розроблення методики використання їх в навчально-виховному процесі.Зміни у підходах до навчання створили умови для перебудови особистісних установок взаємодії учителя з учнями. Вчитель зобов’язаний виступати у ролі творчого керівника, спрямувати учнів від статичних знань до динамічних.Основними принципами роботи учителя, як консультанта і помічника, стали відкритість, впевненість у можливостях і здібностях учнів, бачення внутрішнього світу і можливостей кожної дитини. Роль учителя стала більш активною. Учителі створюють сприятливі умови для розкриття і розвитку учнів. Стрімкі темпи інформатизації суспільства та розвитку Інтернет - технологій актуалізують проблему формування інформаційної компетентності підростаючого покоління, яка наразі виступає одним із потужних чинників успішності навчальної, професійної, суспільної та інших видів діяльності молодої людини.Впровадження інноваційних моделей навчального процесу передбачає вміння вчителів - предметників користуватися засобами новітніх інформаційних технологій. Структурна побудова заняття з використанням ІКТ змінює саму суть навчального процесу, занурюючи його в спілкування, де ролі вчителя й учня врівноважені: обидва працюють для того, щоб навчатися, ділитися своїми знаннями, досягненнями свого життєвого досвіду. Важливим тут є не те, як багато діти знають, а як вони дізналися і що робитимуть зі своїми знаннями.

# data[].attributes.subject
Нині комп’ютеризація навчального процесу розглядається як один з найбільш перспективних напрямів підвищення якості освіти. Цій проблемі приділяється значна увага як на рівні центральних органів управління освітою, так і на рівні навчальних закладів освіти. Проте масштабна комп’ютеризація навчального процесу у ЗНЗ – складна проблема, яка потребує тривалої цілеспрямованої роботи й постійної уваги.Використання комп’ютерних програм, електронних засобів навчального призначення значно підвищують якість навчання, але при використанні ІКТ в навчально-виховному процесі в загальноосвітніх навчальних закладах виникли проблеми:недостатнє матеріально-технічне та науково-методичне забезпечення навчальних закладів;недостатньо розроблені методики використання сучасних інформаційних технологій навчання у навчальному процесі під час вивчення усіх навчальних предметів;недостатня підготовка педагогічних кадрів до використання в навчальному процесі засобів сучасних інформаційно-комунікаційних технологій;відсутність у вчителів мотивації щодо використання сучасних інформаційних технологій навчання.Впровадження інформаційних технологій у навчально-пізнавальну діяльність учнів – це один із шляхів. Комп’ютери мають перейти із класу інформатики у навчальні класи. Особливої актуальності набуває проблема розробки, створення та впровадження розвивальних освітніх програм, які сприятимуть адаптації учнів до життя в інформаційному суспільстві. В кожному ЗНЗ створюються необхідні соціальні, психологічні, педагогічні умови для опанування учнями школи сучасних інформаційних технологій і розроблення методики використання їх в навчально-виховному процесі.Зміни у підходах до навчання створили умови для перебудови особистісних установок взаємодії учителя з учнями. Вчитель зобов’язаний виступати у ролі творчого керівника, спрямувати учнів від статичних знань до динамічних.Основними принципами роботи учителя, як консультанта і помічника, стали відкритість, впевненість у можливостях і здібностях учнів, бачення внутрішнього світу і можливостей кожної дитини. Роль учителя стала більш активною. Учителі створюють сприятливі умови для розкриття і розвитку учнів. Стрімкі темпи інформатизації суспільства та розвитку Інтернет - технологій актуалізують проблему формування інформаційної компетентності підростаючого покоління, яка наразі виступає одним із потужних чинників успішності навчальної, професійної, суспільної та інших видів діяльності молодої людини.Впровадження інноваційних моделей навчального процесу передбачає вміння вчителів - предметників користуватися засобами новітніх інформаційних технологій. Структурна побудова заняття з використанням ІКТ змінює саму суть навчального процесу, занурюючи його в спілкування, де ролі вчителя й учня врівноважені: обидва працюють для того, щоб навчатися, ділитися своїми знаннями, досягненнями свого життєвого досвіду. Важливим тут є не те, як багато діти знають, а як вони дізналися і що робитимуть зі своїми знаннями.