# data[].attributes.body
În mijlocul câmpului ședea o oală răsturnată; și era oala aceea mare-mare, cât un butoi.
Iaca trece pe acolo un soarece și vede oala aceea goală.
- Bună casă e asta! ÎȘi zise el... A cui o fi?

- Casă-căsuță, cine stă aici?
Dar nimeni nu răspunde. Se uita șoarecele în toate părțile, însă nu vede pe nimeni. Numai două muște, care veniseră și ele după mâncare acolo, se ridicară în două piciorușe; dar șoarecele nici nu le-a luat în seamă.
- Ia să mă mut eu aici și să stau singur!. Și s-a așezat șoarecele în oală.

# data[].attributes.body
Trece pe acolo o broscuță.

- Casă-căsuță, cine locuiește aici? Eu, șoarecele! Dar tu cine ești? Răspunde Șoarecele din fundul oalei.
Eu sunt broasca! DacĂ vrei vino înauntru și-om trăi împreună. Bun de tot! Iaca ca vin și eu.
Și a sărit broasca în oală și a stat cu șoarecele la un loc.

# data[].attributes.body
Trece pe câmp un iepure. Și văzând namila aceea de oală răsturnată, s-a oprit și a intrebat:

- Casă-căsuță, cine locuiește aici?

- Suntem noi: broasca-broscuța, și șoarecele-șoricelul. Dar tu cine esti?
- Eu sunt fugarul de peste câmpuri și văi, iepurele. Nu mă lăsați și pe mine să stau cu voi înauntru? Iaca aici nu plouă și nici soarele, nici vântul nu intră.
- Bucuros, frate! Vino înauntru și-om trăi împreună că e loc destul!
Și s-a mutat și iepurele cu culcușul în oală.

# data[].attributes.body
Trece într-o zi pe lângă oala-căsuță jupâneasa vulpe și întreabă și ea: Casă căsuță, cine stă aici?

- Noi trăim: iepurele-iepurașul cu broasca-broscuța, și șoarecele-șoricelul. Dar tu cine esti?
- Eu sunt surioara voastră mai mare, vulpea. Pentru mine n-o fi loc? E vai de capul meu, am rămas fără casă!
- Da, este: intră și-i vedea, că pentru oameni buni e loc.
Multumim!
- Asta am așteptat și eu. Și s-a asezat vulpea în oală și au trăit împreună multe zile.

# data[].attributes.body
Vine lupul nu știu de unde. Vede oala mare: și-a închipuit c-o fi cineva înauntru.
- Casă-căsuță, cine locuiește aici? Eu, sora vulpe, cu iepurele-iepurașul cu broasca-broscuța și șoarecele-șoricelul. Dar tu cine ești?
- Eu sunt un biet lup fără adăpost. Oare n-o fi chip să stau și eu cu voi? Că bună casă mai aveți!
- Se poate, cum să nu! Ne-om mai înghesui cu toții și ți-om face loc și dumitale.
Și-a intrat lupul în căsuță, și-au trăit împreună.

# data[].attributes.body
Nu știu de unde a venit și ursul. Și era mânios Moș Martin și ostenit, că umblase toată ziua după mâncare.
Și cum a văzut oala aceea, nu și-a închipuit că e o căsuță cu oaspeți înauntru; și s-a așezat pe ea, ca să se odihnească puțin. Dar cum s-a așezat, oala: pârr! Trosc! S-a sfărmat în bucăți și ursul... ce-a făcut ursul? S-a ales cu o sperietură bună, iar ceilalți au fugit care încotro au văzut cu ochii.

# data[].attributes.body
Ce ar fi fost dacă oala nu se sfărâma?