# data[].attributes.headline
"Отак, як зроду, потаємно, з тилу"

# data[].attributes.subject
"Отак, як зроду, потаємно, з тилу"

# data[].attributes.body
"Отак, як зроду, потаємно, з тилу,

Усіх міщан ощирені лаї

Ненавидять в мені мою скажену силу,

Ненавиджу я слабкості свої.

І скільки їх! Я зіткана з печалі.

Для ближніх знято тисячі свитин.

Коліна преклонивши, як Почаїв,

Стоїть душа перед усім святим.

Дзижчать і жалять міріади версій.

Ну що ж, нехай. Я сильна, навіть зла.

Я знаю: слабкість – це одна з диверсій.

А я ще в диверсантах не була."

Ліна КОСТЕНКО

# data[].attributes.headline
"Біль єдиної зброї" (уривок)

# data[].attributes.subject
"Біль єдиної зброї" (уривок)

# data[].attributes.body
"...ШМАТОК ЗЕМЛІ, ТИ ЗВЕШСЯ

УКРАЇНОЮ.

ТИ БУВ ДО НАС.

ТИ БУДЕШ ПІСЛЯ НАС...

Мій предковічний,
мій умитий росами,
космічний,
вічний,
зоряний, барвінковий…
Коли ти навіть звався — Малоросія,
твоя поетеса була Українкою!"

Ліна КОСТЕНКО

# data[].attributes.headline
"Записки українського самашедшего" (цитата)

# data[].attributes.subject
"Записки українського самашедшего" (цитата)

# data[].attributes.body
"...А ви думали, що Україна так просто. Україна — це супер. Україна — це ексклюзив. По ній пройшли всі катки історії. На ній відпрацьовані всі види випробувань. Вона загартована найвищим гартом. В умовах сучасного світу їй немає ціни..."

Ліна КОСТЕНКО

# data[].attributes.headline
"Берестечко" (уривок)

# data[].attributes.subject
"Берестечко" (уривок)

# data[].attributes.body
"...Боролись ми. Боролись наші предки.

Вже наших втрат неміряне число.

А знов свободу починай з абетки.

А знову скрізь те саме, що й було.

Ми воїни. Не ледарі. Не лежні.

І наше діло праведне й святе.

Бо хто за що, а ми за незалежність,

Отож нам так і важко через те..."

Ліна КОСТЕНКО

# data[].attributes.headline
"Берестечко" (уривок)

# data[].attributes.subject
"Берестечко" (уривок)

# data[].attributes.body
"...Нема нам щастя — мусить бути чудо.

Ще ми постанем зі своїх руїн .

Мене не можуть люди не почути —

душа в мені розгойдана як дзвін!

Скликаю вас. Над цим не владен ворог.

Почуйте слово з-під мого пера!

Простіть мені, що знову б'ю на сполох.

На Благовіст ще, люди, не пора."

Ліна КОСТЕНКО, "Берестечко"

# data[].attributes.headline
"Берестечко" (уривок)

# data[].attributes.subject
"Берестечко" (уривок)

# data[].attributes.body
"І я повстав. Душа спитала - доки?!

Втопили край у підлості і злі.

І я сказав: чужинці, дайте спокій.

Не сійте зради на моїй землі.

Уже і так насіяно. Вродило.

Вже не бере ні плуг, ані коса.

А ми ще є. І то найбільше диво,

що цей народ іще раз воскреса."

Ліна КОСТЕНКО

# data[].attributes.headline
"Вже почалось, мабуть, майбутнє..."

# data[].attributes.subject
"Вже почалось, мабуть, майбутнє..."

# data[].attributes.body
"Вже почалось, мабуть, майбутнє.

Оце, либонь, вже почалось…

Не забувайте незабутнє,

воно вже інеєм взялось!

І не знецінюйте коштовне,

не загубіться у юрбі.

Не проміняйте неповторне

на сто ерзаців у собі!

Минають фронди і жіронди,

минає славне і гучне.

Шукайте посмішку Джоконди,

вона ніколи не мине.

Любіть травинку, і тваринку,

і сонце завтрашнього дня,

вечірню в попелі жаринку,

шляхетну інохідь коня.

Згадайте в поспіху вагона,

в невідворотності зникань,

як рафаелівська Мадонна

у вічі дивиться вікам!

В епоху спорту і синтетики

людей велика ряснота.

Нехай тендітні пальці етики

торкнуть вам серце і вуста."

Ліна КОСТЕНКО

# data[].attributes.headline
"Тут обелісків ціла рота..."

# data[].attributes.subject
"Тут обелісків ціла рота..."

# data[].attributes.body
"Тут обелісків ціла рота.

Стрижі над кручею стрижуть.

Високі цвинтарні ворота

високу тишу стережуть.

Звання, і прізвища, і дати.

Печалі бронзове лиття.

Лежать наморені солдати,

а не проживши й півжиття!

Хтось, може, винен перед ними.

Хтось, може, щось колись забув.

Хтось, може, зорями сумними

у снах юнацьких не побув.

Хтось, може, має яку звістку,

які несказані слова…

Тут на одному обеліску

є навіть пошта польова."

Ліна КОСТЕНКО

# data[].attributes.headline
"Мій перший вірш, написаний в окопі"

# data[].attributes.subject
"Мій перший вірш, написаний в окопі"

# data[].attributes.body
"...Мені б ще гратись

в піжмурки і в класи,

в казки літать на крилах палітур.

А я писала вірші про фугаси,

а вже смерть побачила впритул.

О перший біль тих

не дитячих вражень,

який він слід на серці залиша!

Як невимовне віршами

не скажеш,

чи не німою зробиться душа?!

Душа в словах - як море

в перископі,

І спомин той - як відсвіт на чолі...

МІЙ ПЕРШИЙ ВІРШ

НАПИСАНИЙ В ОКОПІ.

ВІН ДРУКУВАВСЯ

ПРОСТО НА ЗЕМЛІ."

Ліна КОСТЕНКО

# data[].attributes.headline
"Мій перший вірш, написаний в окопі"

# data[].attributes.subject
"Мій перший вірш, написаний в окопі"

# data[].attributes.body
"Мій перший вірш написаний в окопі,

на тій сипкій од вибухів стіні,

коли згубило зорі в гороскопі

моє дитинство, вбите на війні.

Лилась пожежі вулканічна лава.

Горіла хата. Ніч здавалась днем.

І захлиналась наша переправа

через Дніпро — водою і вогнем.

Гула земля. Сусідський плакав хлопчик.

Хрестилась баба, і кінчався хліб.

Двигтів отой вузесенький окопчик,

де дві сім’ї тулились кілька діб.

О перший біль тих не дитячих вражень,

який він слід на серці залиша!

Як невимовне віршами не скажеш,

чи не німою зробиться душа?!

Це вже було ні зайчиком, ні вовком —

кривавий світ, обвуглена зоря! —

а я писала мало не осколком

великі букви, щойно з букваря, —

той перший віршик, притулившись скраю,

щоб присвітила поночі війна.

Який він був, я вже не пам’ятаю.

Снаряд упав — осипалась стіна."

Ліна КОСТЕНКО

# data[].attributes.headline
"Записки українського самашедшего" (цитата)

# data[].attributes.subject
"Записки українського самашедшего" (цитата)

# data[].attributes.body
"...НА ЦІЙ ЗЕМЛІ ГОЛОВНЕ НАБУТИСЯ РАЗОМ.

... ... ... ... ... ...

А МИ БУЛИ БЕЗСМЕРТНІ,

БО ЩАСЛИВІ..."

Ліна КОСТЕНКО

# data[].attributes.headline
"Маруся Чурай" (цитата)

# data[].attributes.subject
"Маруся Чурай" (цитата)

# data[].attributes.body
"...ДЕСЬ МОЖЕ ТАМ ЗУСТРІНЕМОСЯ МИ.

НЕ БУДЕ РУК - ОБНІМЕМОСЬ КРИЛЬМИ..."

Ліна КОСТЕНКО

# data[].attributes.headline
"Берестечко" (цитата)

# data[].attributes.subject
"Берестечко" (цитата)

# data[].attributes.body
"...Історії ж бо пишуть на столі.

Ми ж пишем кров’ю на своїй землі..."

Ліна КОСТЕНКО

# data[].attributes.headline
"Берестечко" (цитата)

# data[].attributes.subject
"Берестечко" (цитата)

# data[].attributes.body
"...Це ж треба мати сатанинський намір,

чаїть в собі невиліковний сказ,

щоб тяжко так знущатися над нами,

та ще й у всьому звинувачувати нас!..."

Ліна КОСТЕНКО

# data[].attributes.headline
"І жах, і кров, і смерть, і відчай"

# data[].attributes.subject
"І жах, і кров, і смерть, і відчай"

# data[].attributes.body
"І жах, і кров, і смерть, і відчай,

І клекіт хижої орди,

Маленький сірий чоловічок

Накоїв чорної біди.

Це звір огидної породи,

Лох-Несс холодної Неви.

Куди ж ви дивитесь, народи?!

Сьогодні ми, а завтра – ви."

Ліна КОСТЕНКО

# data[].attributes.attachment_link.title
Без названия