# data[].attributes.body
שיעור ראשון של יסודות
למדנו על ההגדה של פרדיגמה וכל הפרדיגמות והשינוי שהיה וחזרנו על ההיסטוריה של הריפוי בעיסוק

# data[].attributes.body
שיעור שני של יסודות
למדנו על המעגל האינסופי שנגמר בסופו של דבר ואפשר להחליט עם לסיים את הטיפול או להמשיך לעוד סיבוב.
ולמדנו על תוצאות ההתערבות ומדידת התוצאות

# data[].attributes.body
שיעור שלישי של יסודות
למדנו על כלי האבחון וההבדל בן אבחון דינאמי לסטטי ואיך בוחרים כלי אבחון ועל מהימנות והתוקף וחזרה על ההבדלים בתוכם.
סוף סוף הבנתי כמו שצריך את ההבדל בן מהימנות לתוקף לאחר הרבה זמן שלא ולמה צריך אותם

# data[].attributes.body
למדנו על איך השימוש במושגים של הריפוי בעיסוק מסביר את מודל איכות החיים.
איך האיכות חיין משתנה בעקבות מאורעות בחיים.
וזה שיש אנשים ששמים את האיכות חיין בתוך הרווחה אישית וזה לא מובן שהמושגים בעלי משמעות שונה
ולמדנו על כלים שאפשר להעריך איתם את האיכות חיים ורווחה אישית

# data[].attributes.body
היום היה שיעור הצגת האבחונים, הצגתי את אבחון הPASS. כל הבנות הציגו בצורה מאוד יצירתית וברורה.
הכי התחברתי לאבחון שאני הצגתי כי הרגשתי שהוא הכי יישומי ובאמת נותן כלים לעבודה עם מטופלים בכל הגילאים. וזה שאני העברתי אותו גרם לי להבין אותו הרבה יותר ולהבין את המהות שלו

# data[].attributes.body
השיעור היה על המודל הביומכני היה שיעור מאוד מעניין המודל מסתכל באמת על כל החלקים בהרחבה ומאוד מתקשר לדרך הטיפול הרפואי.
גישה זו מתעמקת מטופלים שמוגבלים בפעילות, או עלולים להיות מוגבלים בגלל ליקויים מבנים ותפקודים גופניים הביומכניים ופועלת כדי לאפשר תנועה ותפקוד

# data[].attributes.body
למדנו על מודל מגישות ההתנהגות שמתעסק בגישה הפסיכולוגית. ועל איך אתה מתמודד עם הכאב שאתה נמצא בו ופחות להתעסק בלמה ואיך זה קרה לי .
המודל מאפשר להרגיש את כל הרגשות התחושות ומחשבות שלנו ולהכיל אותם ולחיות אותם כמו שצריך

# data[].attributes.body
למדנו על החושים ועל האינטגרציה שלהם והחשיבות של לתת סביבה עם גירוים ואיך שהחלל מאורגן יכול להשפיע על המטופל/
גישה שהיא מאוד חשובה בעיקר בעולם הילדים וגם אצל המבוגרים כדי לעזור למטופל להתמודד עם ההצפות החושיות

# data[].attributes.body
המודל התעסק בדברים מאוד חשובים כמו הקליינט שלנו וחשיבה על היחס הספציפי עליו ,מה מתאים למטופל. ויחסי מטפל מטופל ותשומת לב למתרחש ולדאוג כיצד מגיבים לסיטואציה בצורה הטובה ביותר למטופל.

# data[].attributes.body
היה שיעור ממש מעניין המרצה הביאה תיאורי מקרה שעזרו מאוד להבין את הגישה הפסיכודינמית.
מאוד התחברתי לגישה עצמה וכל מנגנוני ההשלכה שדוברו בשיעור. השיעור היה מאוד בגבוה העיניים מובן וברור ומאוד הרגיע חרדות גם לגבי ההגעה לקליניקה בהמשך.
אני לוקחת מהשיעור הזה ליכולות שלי את היישום של מנגנוני ההשלכה של המטפלים ולשים לזה יותר צומת לב

# data[].attributes.body
גישה שמלמדת את המטפל איך להפיק תנועה אקטיבית טובה על ידי נתינת אימפוט במקום הנכון וכך לתת טיפול במיקום הנכון. משתמשים בזה בכל המקצועות.
מה הוספתי היום ליכולת המקצועית שלי זה שאם יצא לי לעסוק בתחום זה הגישה הראתה לי שמי שמתעסקת בתחום הפיזיקלי היא הרבה יותר מסתם פיזיותרפיה ובאמת יש יותר יחס אקטיבי למטופל על התחשבות מרובה בו. ויש בה הרבה ערכים כלולים בתוכה ואני לוקחת מזה מסקנות לעתיד שההבדל בן פיזיותרפיה לריפוי בעיסוק בדברים אלו הוא משמעותי

# data[].attributes.body
היום היה השיעור על המודל הקוגניטיבי בגלל שקראתי את המאמר לשיעור והצגתי כלי אבחון. הרגשתי מאוד מרוכזת בחומר והיה לי מאוד מעשיר אני מאוד מאמינה בגישה הזאת ולוקחת אותה לאני מאמין שלי בתור מרפאה בעיסוק. ומה הוספתי היום ליכולת המקצועית שלי לבדוק תמיד את הקוגניציה של המטופל ולאמן אותו לשפר אותה

# data[].attributes.body
השיעור עשה לי סדר לגבי המושגים של פרופיל עיסוקי וניתוח הביצוע העיסוקי
אני אקח ליכולות המקצועיות שלי את ההתמקדות הקבועה בגורמים מעכבים ומסייעים על מנת להעניק את הטיפול הטוב ביותר. ואני חושבת שהסמסטר גם בעזרת הפיבטי וגם יסודות הבנתי באמת את המשמעות של המקצוע והתמקדות שלו בעיסוק ואיסוף המידע בניגוד למקצועות אחרים

# data[].attributes.body
דיברנו על וויסות רגשי על איך צריך להתייחס ומה כדי לעשות ולמדנו על כלי שמאוד חידש על גישת התמודדות בתחום DBT שהיא מאוד מסובכת ולמדתי שמטפלים יכולים גם לעזור בעזרת דברים קטנים כמו שיחות טלפון. ויכולת לדכא התנהגויות אימפולסיביות יכול לעזור בתפקוד בעיסוק בצורה יותר טובה.
מה הוספתי היום ליכולת המקצועית שלי שאני לוקחת את הכלים בגישה זו סל המיומנות האישית שלי לדעת למצוא את התגובה המאוזנת לוויסות הרגשי של המטופל שלא לפסול את האדם אך גם לא לתת יותר מדי יחס למצוקה ולהצדיק אותה

# data[].attributes.body
היום בשיעור אני חושבת שהבנתי לעומק את ההבדל בן אחיות לריפוי בעיסוק. וקצת יותר הבנתי את המקום של מרפאה בעיסוק.
דיברנו על ליקוים וקשיים קוגניטיביים שבודקים קוגנציה צריך לבדוק לפי מה האדם למד ומה יודע ולא הכרח לפי האבחונים המערבים שלא ישקפו את מצבו.
מה הוספתי היום ליכולת המקצועית שלי היא שגם שעובדים בגישה מסוימת תמיד יהיה גם פן קוגנטיבי. למדתי שבתור מרפאה בעיסוק בטיפול עושים פעילות אם שינוים מינוריים בפעולה והשינוי הוא מאוד הדרגתי וככה מגיעים להעביר חיוביות טובות שהם רחוקות מהמטלה ההתחלתית ואסטרטגיה היא זאת שעוברת

# data[].attributes.body
היום היה שיעור ממש מעניין ולקחתי ממנו לעומק לשים לב שמבחינת העניין שלא תמיד ADL זה הדבר הראשון שנעשה ואם מטופל לא רוצה לעשות דברי הבסיס אפשר להתחיל בשיקום מפעילות ספציפית שהמטופל רוצה לעסוק בה.
כל הזמן צריך לראות מול מי אנחנו עובדים ומה חשוב להם ומאיפה הם הגיעו
השימוש בפיצוי והתאמה על מנת לעזור למטופל מאוד קריטי להמשך טיפול יעיל וצריך לדאוג שאדם מעורב בתהליך