# data[].attributes.headline
ЕОМ ''Дніпро''

# data[].attributes.subject
ЕОМ ''Дніпро''

# data[].attributes.headline
ЕОМ ''Київ''

# data[].attributes.subject
ЕОМ ''Київ''

# data[].attributes.body
25 грудня 1951 року в Лабораторії Інституту електротехніки АН УРСР, що знаходилась у Феофанії на території монастиря, під керівництвом академіка Сергія Лєбедєва була пустили в експлуатацію обчислювальна машина МЭСМ (російською мовою: Малая Электронная Счетная Машина), перший в континентальній Європі компьютер з автоматичним виконанням програми.

Розробка була розпочата з наміром змоделювати (змакетувати) обчислювальну машину БЭСМ і тому спочатку перша «М» розшифровувалася як «модель». Після перших успіхів та з урахуванням гостроти потреби (як в УРСР, так і в СРСР в цілому) в обчислювальних потужностях вирішили макет перетворити на машину для обчислення реальних задач. Практично до введення в експлуатацію першого екземпляра ЕОМ «Київ» «МЕСМ» була основою «обчислювальних потужностей» УРСР (не беручи до уваги ЕОМ «СЕСМ», яка була спеціалізованою).

Лабораторія розташовувалася у приміщенні старовинного готелю для прочан. Фото з відкритих джерел

«Лабораторія розташовувалася у приміщенні старовинного готелю для прочан. Машина працювала на лампах і сильно нагрівалася. Подейкують, що через це у колишньому готелі навіть розібрали дах», — розповів києзнавець Кирило Степанець.

Розробка машини велася з 1948 року. Фото з відкритих джерел

Вирішення на машині реальних завдань: обчислення функцій розподілу ймовірностей. Підраховано 585 значень з точністю до одиниці 5-го знака, для чого зроблено близько 250 тис. операцій. Підрахунки зроблені за 2,5 години. На підставі обчислень складені таблиці, призначені для визначення однорідності пострілів артилерійських гармат із погляду однаковості технічного розсіювання. Ці ж таблиці застосовуються для установки режиму роботи верстатів-автоматів.

Після зняття з експлуатації «МЕОМ» передали до Київського політехнічного інституту для використання в навчальному процесі. Фото з відкритих джерел

На машині «МЕОМ» також були розв’язані низка завдань на замовлення провідних математичних та технічних інститутів, зокрема зі створення таблиць значень складних функцій, інженерних обчислень в галузі енергетики.

Після зняття з експлуатації «МЕОМ» передали до Київського політехнічного інституту для використання в навчальному процесі. Поступово була розібрана з використанням окремих електронних вузлів для навчання інженерів з цифрової обчислювальної техніки.

# data[].attributes.headline
Словник комп'ютерних термінів та скорочень.

# data[].attributes.subject
Словник комп'ютерних термінів та скорочень.

# data[].attributes.body
Електро́нна обчи́слювальна маши́на (скорочено ЕОМ) — загальна назва для обчислювальних машин, що є електронними (починаючи з перших лампових машин, включаючи напівпровідникові тощо) на відміну від електромеханічних (на електричних реле тощо) та механічних обчислювальних машин.

ПК — персональний комп'ютер.

Кіберне́тика (дав.-гр. κυβερνητική — «мистецтво управління» від κυβερνήτης — «керманич», «стерновий») — наука про загальні принципи керування в комплексі складними (множинними) системами різноманітної природи походження.

Шту́чний інтеле́кт (ШІ, англ. artificial intelligence, AI) — розділ комп'ютерної лінгвістики та інформатики, що опікується формалізацією проблем та завдань, які подібні до дій, що виконує людина

# data[].attributes.headline
Безпаперова інформатика

# data[].attributes.subject
Безпаперова інформатика

# data[].attributes.attachment_link.title
В. М. Глушков. Безпаперова інформатика

# data[].attributes.headline
Досягнення засновника вітчизняної інформатики.

# data[].attributes.subject
Досягнення засновника вітчизняної інформатики.

# data[].attributes.body
Геніальний математик Віктор Глушков, організувавши інститут кібернетики Академії наук, збудувавши знаменитий кібернетичний центр, створює ЕОМ "Київ" та "Дніпро", далі машини для інженерних розрахунків, які стали фактично попередниками персональних комп'ютерів.

Ще 1982 року він писав у післямові до своїх "Основ безпаперової інформатики", що зовсім скоро кожна людина носитиме з собою "електронний блокнот" і, працюючи з клавіатурою, матиме доступ до гігантських баз даних у будь-яких куточках планети. Ідеї Глушкова сприймали не надто ентузіастично, все це могло здаватися безґрунтовними фантазіями кабінетного теоретика.

Google Translate - дитя Холодної війни?

Ера ПК наближається до завершення?

Каспаров: людство має прийняти зміни, які несе штучний інтелект

Його інститут створив ескіз Єдиної мережі обчислювальних центрів для обробки інформації по всій країні та ухвалення на цій базі обґрунтованих рішень. Це означало впровадження нової моделі керування економікою, аналоги якої запрацювали тоді в усьому західному світі.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Віра Агеєва

Професор Києво-Могилянської академії, член журі

У шістдесяті - сімдесяті роки минулого століття Україна була серед лідерів у розробці електронно-обчислювальної техніки.

Геніальний математик Віктор Глушков, організувавши інститут кібернетики Академії наук, збудувавши знаменитий кібернетичний центр, створює ЕОМ "Київ" та "Дніпро", далі машини для інженерних розрахунків, які стали фактично попередниками персональних комп'ютерів.

Ще 1982 року він писав у післямові до своїх "Основ безпаперової інформатики", що зовсім скоро кожна людина носитиме з собою "електронний блокнот" і, працюючи з клавіатурою, матиме доступ до гігантських баз даних у будь-яких куточках планети. Ідеї Глушкова сприймали не надто ентузіастично, все це могло здаватися безґрунтовними фантазіями кабінетного теоретика.

Його інститут створив ескіз Єдиної мережі обчислювальних центрів для обробки інформації по всій країні та ухвалення на цій базі обґрунтованих рішень. Це означало впровадження нової моделі керування економікою, аналоги якої запрацювали тоді в усьому західному світі.

Підпис до фото,

Віктор Глушков передбачив широке застосування персональних комп'ютерів у повсякденному житті

Але Глушкова у владних коридорах просто не зрозуміли чи не схотіли розуміти, злякавшись загрози успішному функціонуванню планового (п'ятирічні плани затверджували на партійних з'їздах у Москві, і це ставало вищою інстанцією й істиною!) соціалістичного господарства.

І незліченні тітки з рахівницями ще дуже довго лишалися окрасою офісних інтер'єрів, самим своїм існуванням потверджуючи відсутність безробіття і забезпечення конституційного права на працю.

Десь через 20 років з'являться персональні комп'ютери, але вітчизняна кібернетика, заручниця недолугої політики, втратить тодішні лідерські позиції.

Якраз у вісімдесяті почали орієнтуватися на повторення зарубіжних аналогів. Для самого академіка усе це стало особистою трагедією, унеможливило дослідницьку працю, яка була сенсом його життя. І, дуже ймовірно, фатальне нерозуміння його ідей і призвело до смертельної хвороби.

Кібернетична енциклопедія і Бажан

Глушков повсякчас намагався популяризувати свою галузь. Це з його ініціативи в Київському університеті імені Шевченка відкрили перший в СРСР факультет кібернетики.

Амбітним був і проект першої в світі кібернетичної енциклопедії. У ній бралися до уваги і філософські та біологічні проблеми кібернетики, перспективи розвитку штучного інтелекту.

Український варіант вийшов 1973 року, і лише за рік з'явилося російськомовне видання. Академіка Віктора Глушкова, який над українською ідентичністю, схоже, не надто застановлявся, трохи обманув тоді академік Микола Бажан.

Вони, до речі, обоє належали не лише до інтелектуальної, але й до владної еліти, обиралися членами Центрального комітету комуністичної партії України. Поет-інтелектуаліст, Бажан був надзвичайно чутливим до нових наукових ідей та перспектив.

Тож керована Миколою Платоновичем Головна редакція Української Радянської Енциклопедії взялася за підготовку кібернетичного двотомника. Колектив уже здійснив цілу низку видань, але переважно з гуманітарної царини. Вийшла сімнадцятитомна Українська Радянська Енциклопедія, історія українського мистецтва у 6-ти томах, 26 томів "Історії міст і сіл Української РСР", низка галузевих словників.

Найбільше проблем там виникало цензурного характеру. Треба було пильно стежити, аби не згадати якогось "українського буржуазного націоналіста". Деякі персоналії Микола Бажан ходив спеціально узгоджувати навіть до секретаря Центрального комітету КПУ з ідеології.

Тут же починали майже з нуля. І труднощі постали інші. Треба було розробляти, вивіряти й усталювати термінологію, перекладати писані переважно російською статті, - однак гра таки була варта свічок.

Автор фото, Укрінформ

Підпис до фото,

Дітище Віктора Глушкова і його учнів - електронно-обчислювальна машина "Мир-1"

Мовою радянської науки була переважно російська. Нею вимагалося перекладати всі дисертації для затвердження у Москві. Навіть коли йшлося про історію України чи українську культуру. Це якраз часи найвищої русифікаційної хвилі.

Втім, Бажан послідовно йде проти течії, хоч і уникаючи конфліктів та відкритих протистоянь. Цей тихий спротив був доволі результативним.

Очільник енциклопедичного видавництва зробив усе, від нього залежне, аби перша в світі енциклопедія кібернетики вийшла таки українською.

"Фізики і лірики"

Микола Бажан видається одним з небагатьох тоді, хто розумів роль механізму знання як механізму владного, механізму контролю, підпорядкування й поневолювання. Саме ця сфера і стала лінією його оборони, його проектом протистояння радянській системі.

Йшлося - не мало й не багато - про те, аби поняття "радянська наука" не ототожнювалося з поняттям "російська наука". Як і про обстоювання національного престижу. Глушковська енциклопедія - це ще й можливість модернізації та збагачення лексики, піднесення самого статусу національної мови.

Глушков цими амбіціями не хотів перейматися, тож його вдалося переконати лише аргументом, що українською росіяни не читатимуть, а друге видання, мовляв, устигнуть, після апробації, поліпшити й допрацювати.

Резонанс виявився великим, і то не лише науковий, але й культурний. Саме словосполучення "перша в світі" десь викликало радісний подив тріумфаторів. Іван Драч навіть присвятив знаменній події вірша: чи не Бажанове захоплення надихнуло "філолога, кіношника, поета" на цей панегірик "кореляційним функціям й інтегральним схемам".

Драч пише про "жагу енциклопедій", виповідає шістдесятницький пієтет перед здобутками науково-технічної революції, він, автор віршів про "синхрофазотрони" й "кібермашини", стверджує долученість поезії до наймодерновіших технічних "див" епохи, ставлячи знак рівності між сенсом складності квітки - і комп'ютера.

Це ж якраз відлунала гучна натоді дискусія "фізиків і ліриків", коли перші вимагали викинути геть "допотопну" поезію й марні сентименти, а другі доводили, що поезії підвладне осмислення будь-якого людського досвіду.

Є у Драчевому по-молодечому задиристому "На дні роси, або Внутрішньому діалозі з приводу випуску енциклопедії кібернетики" й нагадування про те, що "ущемили гонор" "вельможній Америці": втім Америка Америкою, а в підтексті годі не вловити задоволення щодо пріоритетності української енциклопедії над російською.

До речі, побутує легенда, що коли Глушков читав лекції в Сполучених Штатах, де він був на запрошення компанії ІВМ, то його уважно конспектував студент Біл Гейтс. Навіть коли це й легенда, то вона значуща, бо персональні комп'ютери таки підривали радянську владу, не вписувалися в контекст цінностей тоталітарної держави.

Ніхто тоді, мабуть, не думав, що невдовзі найвитонченіші лірики писатимуть вірші не в зошитах, а в отих згаданих Віктором Глушковим "електронних блокнотах", послуговуючися не перами, а клавіатурами.

Так що поетизація "інтегральних схем" виявилася, зрештою, дуже актуальною.

# data[].attributes.attachment_link.title
Як Глушков створив першу в світі енциклопедію кібернетики - BBC News Україна

# data[].attributes.attachment_link.description
Віра Агеєва Професор Києво-Могилянської академії, член журі У шістдесяті - сімдесяті роки минулого століття Україна була серед лідерів у розробці електронно-обчислювальної техніки. Геніальний математик Віктор Глушков, організувавши інститут кібернетики Академії наук, збудувавши знаменитий кібернетичний центр, створює ЕОМ "Київ" та "Дніпро", далі машини для інженерних розрахунків, які стали фактично попередниками персональних комп'ютерів.

# data[].attributes.headline
Біографічні відомості про великого вченого.

# data[].attributes.subject
Біографічні відомості про великого вченого.

# data[].attributes.body
Віктор Михайлович Глушков народився 24 серпня 1923 р.у Ростові-на-Дону в родині гірничого інженера. У 1929 році сім'я переїжджає в м. Шахти.

У червні 1941 р. Віктор Глушков із золотою медаллю закінчив середню школу №1 м.Шахти. Збирався вступати на фізичний факультет Московського університету. Але 22 червня почалася війна. Він відразу подав заяву в артучилище.та через дуже поганий зір його не взяли.

Після визволення м. Шахти, Глушков брав участь у відновленні вугільних шахт Донбасу: працював спочатку чорноробом у вибої, потім інспектором з якості і техніки безпеки.

Уже восени 1943 р. Новочеркаський індустріальний інститут оголосив набір, і Глушков став студентом його теплотехнічного факультету. У 1947 р. він вступає ще и на 5-й курс фізико-математичного факультету Ростовського університету, здавши академрізницю за 4 роки - майже півсотні іспитів, а у наступному році одержує дипломи про вищу технічну і вищу математичну освіту.

У жовтні 1951 р. він захищає кандидатську дисертацію на тему: "Теорія локально-нільпотентних груп, без крутіння, з умовою обриву деяких ланцюгів підгрупи", а в грудні 1955 року після закінчення однорічної докторантури при Московському університеті - докторську дисертацію " Топологічні локально-нільпотентні групи".

У серпні 1956 р. В .М. Глушков був призначений завідувачем лабораторії обчислювальної техніки Інституту математики АН УРСР. Саме в цій лабораторії під керівництвом академіка С.А. Лебедєва всього п'ять років перед тим була створена перша в континентальній Європі електронно-обчислювальна машина МЕОМ.

У грудні 1957 року лабораторія була перетворена в Обчислювальний центр АН УРСР із правами науково-дослідного інституту. У 1962 році Обчислювальний центр був перетворений в Інститут кібернетики АН УРСР, директором якого до кінця життя залишався В.М. Глушков. У цьому інституті під керівництвом Віктора Михайловича було створено десятки типів ЕОМ, багато з яких не тільки відповідали світовим стандартам, але і відкрили зовсім нові напрямки в розвитку обчислювальної техніки. Так,наприклад, машини серії МІР (машина інженерних розрахунків) стали праобразом персональних комп'ютерів. Ще більше було спроектовано різних керуючих систем і комплексів. Інститут став флагманом у розробці і в провадженні автоматизованих систем управління (АСУ).

Ще більш примітна теоретична діяльність В .М. Глушков а в галузі кібернетики. Він буквально зробив переворот як в галузі конструювання обчислювальної техніки, так і в галузі створення програм. Досить сказати, що знаменита Британська енциклопедія, що на той час була вже спільним британо-американським виданням, замовила статтю "Кібернетика" саме В.М. Глушкову.

У 1996 р. міжнародне комп'ютерне товариство посмертно присудило Вікторові Михайловичу Глушкову медаль "Піонер комп'ютерної техніки" за створення Інституту кібернетики, створення теорії цифрових автоматів і роботи в галузі макроконвеєрних архітектур обчислювальних систем. Ця медаль присуджується вченим за виняткові заслуги і значний внесок у розробку комп’ютерної техніки, що витримали іспит часом і просунули комп'ютерну науку в перед.